Sedni si sem.
Dobře.
Jdeme na to.
Super.
Tak jo.
Takže tohle je reakce Jima Boba a Michelle na první řadu.
„Nedávný dokument o naší rodině je žalostný.“
Michelle a Jim Bob Duggarovi se ohrazují po tom,
co šokující dokument údajně vyzradil jejich rodinná tajemství.
„Vidíme v něm, jak média a lidé se zlými úmysly
„ubližují našim milovaným.“
Tyjo. „Tento dokument vykresluje mnoho věcí a lidí
„ponižujícím a senzacechtivým způsobem.“
Pro oběti náboženského zneužívání to bylo velké vítězství.
Je to hodně přesné. Dodalo mi to pocit zadostiučinění.
„Vždy jsme věřili, že je nejlepší
„napravovat poškozené vztahy a smiřovat se skrze lásku
„v soukromí.“
Vytáčí mě do běla.
Fakticky.
Hrozně bych mu chtěla říct, co se děje.
Jaká to byla jízda.
První řada byla svaté pozdvižení.
Pojďme si probrat nejostudnější odhalení
z nového dokumentu o Duggarových na Prime.
Zkoukněte to, ať to můžeme probrat.
Nejsem v pohodě.
Prokrindapána. Hotový výbuch na sociálních sítích.
Všichni ti lidi, kteří nebyli součástí…
šílenství jménem IBLP.
Dokázali se s tím ztotožnit.
Musíte pochopit, že to je jen špička ledovce.
Tohle je doslova teprve začátek.
Tolik příběhů o naprosto šílených systémech víry.
Protože nejde o církev. Ani o náboženství.
Vymýšlejí „nová pravidla“, která nejsou
-z Bible ani od Boha. -Jo.
-Jsou to smyšlené hovadiny. -Nesmysly.
Přesně.
A i když říkají „ve jménu Ježíše“,
vždycky to tak není.
Druhá řada Zářivě šťastných lidí je tu.
Jde se na to.
Když mi přišla zpráva, že se točí tenhle seriál,
odepsal jsem: „Věděl jsem, že tenhle den přijde.“
Máte nějakou vzpomínku, kterou zaručeně
sdílíte s ostatními evangelikály a ex-evangelikály?
Tohle je doslova moje břemeno z Teen Manie.
Existovala pastorace jménem Teen Mania.
-Teen Mania. -Teen Mania.
Pastorace Teen Mania.
Slyšeli jste někdy o Teen Manii?
Bylo to šílený a divný.
Říkali jim, že pojedou na obrovský koncert,
že je to super akce na seznámení s dalšími křesťany.
Přesně tak nám to říkali.
-Tys tam jel? -Na jednu jo.
PASTORACE TEEN MANIA
Poznáte, že jste v sektě, když v tom žijete?
Nepoznáte.
Dokud někdo nepřijde a…
-„Tohle není dobrý, to je sekta.“ -Jo.
Teen Mania byla největší křesťanská organizace pro mládež v Americe.
A její zakladatel Ron Luce je principál.
Tohle je Bůh!
Tohle je setkání se synem Božím!
„Miluješ Boha, nebo miluješ Boha?“
Teen Mania měla tři hlavní odnože.
Oheň v nás.
Taková Coachella pro mládež.
Hraje hudba, jedou světla, šlehají plameny.
Koncerty na stadionech organizované dětmi.
Misijní výpravy Globální expedice.
Ty nechceš jezdit po světě a zachraňovat lidi pro Ježíše?
Taky provozovali Akademii cti, křesťanský vojenský tábor.
-Byli jste mariňáci tohohle hnutí. -Vládlo vzájemné přijetí.
Byli mi blízcí, chtěla jsem s nimi být.
Věřili jsme, že měníme svět.
Ale pak to začalo být divné.
Čeká vás nejnáročnější výcvik, jaký v těle Kristově znám.
Podívejte se na sebe! Vypadáte skvěle! Jste armáda.
Nikdo vám neřekne:
„Nelez do rakví, dokud jsi naživu.“
Rozřízli mi půl břicha,
zbývalo mi pár dní života
a on pak řekl: „Nosíš na těle jizvy měnitele světa.“
Ježíš říkal, že budeme pronásledováni, ale ne jeho ovečkami.
Byl to podvod s čím dál ohavnějšími motivy.
Nebyli jste pouze dítě Boží, ale také součást politického projektu.
Musíme buď bojovat, nebo se stát otroky.
Co když řekneme, že chceme, aby byl slyšet náš a ne váš hlas?
Před očima se mi odehrával fašismus v obrovském měřítku.
Teen Mania byla součástí rozsáhlého hnutí
stvořeného velkými a silnými politickými hráči za účelem zničení řádu.
Tato generace byla vychována k tomu, aby se ujala moci.
Vítejte u zániku demokracie.
Zemi vlastníme my, ne oni.
Dlouhodobě usilují o změnu ústavy.
Myslím, že naše země by to nepřežila.
Je to válka. Na čí straně stojíte?
Musíme je zastavit.
ZÁŘIVĚ ŠŤASTNÍ LIDÉ: SVATÁ VÁLKA TEENAGERŮ
Začněte něčím jednodušším, ať trochu setřesu nervozitu.
ABSOLVENTKA TEEN MANIE
Všechno bude jednoduché.
Jednodušší než zničit sektu?
Vyrůstala jsem poblíž Tampy.
Floridu jsem milovala, užívala jsem si to teplo,
ráda jsem plavala a chodila na pláž.
Táta mi umřel, když mi bylo 11.
Jsem jedináček. Takže jsem měla jen mámu.
Mojí primární komunitou byla církev.
Byla jsem v kostele šest dní v týdnu. Sedm, když to šlo.
Dokonce jsem v patnácti za rok přečetla celou Bibli.
Skupina mládeže byla nutnost.
Scházeli jsme se každou středu a neděli po kostele.
Jako kamarádi.
Do skupiny mládeže se mohlo od třinácti,
ale už i ve dvanácti, pokud jste byli citově vyzrálí.
To já byl.
Rodiče byli pastoři.
Říkali mi Rev, protože ze mě chtěli mít pastora,
ptali se: „Čau, Reve, jak to jde?“
Museli jste se podílet na nějaké pastoraci,
ať to byl sbor, nebo dramaťák.
Já začal tancem.
Stal se pro mě způsobem vyjádření.
Fyzickým zastoupením toho, co jsem nosil uvnitř.
Jsou to výjimečné chvíle, protože jsme byli všichni propojení.
Byli jsme evangelikálští mileniálové, byli jsme ty hodné děti.
Vyrůstal jsem s pocitem, že Hollywood nechápe křesťanství.
Když jsem to viděl ve filmu,
říkal jsem si: „Tohle je špatná karikatura,
„která úplně postrádá pozitivního ducha. Buď je to výsměch,
„nebo ten člověk nikdy nepotkal skutečného křesťana.“
Tohle bude žůžo.
Bůh řekl Noemu Přijde velká vodička
Jo, přesně tohle.
V 90. letech nás zaplavila kultura.
Jen mě zkuste obvinit.
Konzumní kultura, animáky, časopisy, filmy,
byla to divočina.
Tady máme 50 nezadaných žen.
A tady máme 50 nezadaných chlapů.
V pořadu Singled Out na MTV.
Ahoj, Stefane. Jsem Sonička a chci to dělat na koníčka.
Panoval pocit, že na nás útočí
světské myšlenky v médiích.
Bylo to v době největší slávy MTV.
Popkultura propagovala promiskuitu
a další bezbožné myšlenky.
Světská kultura byla vnímána jako brána. Stačilo ji pootevřít
a hned vám do života mohl vtrhnout ďábel.
MTV HUDEBNÍ TELEVIZE
Poslouchala jsem hlavně křesťanská rádia.
Občas jsme poslouchali NPR.
Jednou ho někdo označil za „Národní Perverzní Rozhlas“.
SARAH McCAMMON POLITICKÁ KORESPONDENTKA NPR
Poslouchala jsem Jamese Dobsona.
Je to psycholog, měl pořad Zaostřeno na rodinu,
kde se mluvilo o tom,
jak mít šťastnou rodinu a vychovávat děti,
a to z evangelikálského pohledu.
Právě kvůli němu bylo mnoho dětí evangelikálů
podrobováno fyzickým trestům.
-Je tu celá generace… -Ano.
která by si na mě ráda počkala v tmavé uličce.
Dobson se začal výrazněji angažovat v politice.
V dětství jsem slýchávala, že se musíme modlit,
aby Bůh obnovil křesťanský ráz Ameriky.
Lidé od rodin, prostí lidé, mají velké obavy
z kultury, která válčí s tím, v co oni sami věří.
Hollywood, rockový hudební průmysl, televize a tak dál.
Vzešlo to z upřímné obavy, že kultura je zkažená.
Mluvilo se o duchovní válce
a nutnosti svést bitvu se zlem.
Právě tohle nás v mnoha ohledech
nutilo vnášet křesťanství do širší kultury.
Snažili jsme se spasit nejen sebe, ale celý svět.
Pro mou potěchu, bez třešničky na dortu
Pokud se světu líbí tenhle styl hudby,
musíme mu nabízet tenhle styl hudby,
ale s utajeným Ježíšovým poselstvím.
Tak řekni, kdo je v baráku
J. C.
Říkáme Ježíšovi J. C. To je prostě cool.
Narodil se panně jménem Marie
O Vánocích, pak vykrvácel a umřel na kříži
Proč si to pamatuju? Netuším.
Ale připadal jsem si cool,
protože „rapuju jako Carman“.
Šlo o to vytvořit křesťanskou obdobu,
abychom porazili MTV.
Jsme jen banda lidí, co si ujíždí na Ježíšovi.
Co si lidi pomyslí, až se dozví, že jsem Jesus freak?
Říkal jsem si: „Jo, křesťanský rock. Super.“
-Jako… -Já byla asi moc mladá.
A já duchovní bojovník, co mění svět.
-Tys byla malá holka. -Jasně.
-Byls zlej. -Proto jsme spolu nevycházeli.
Naše sourozenecká rivalita byla prudce náboženská.
Ve svém snu jsem do nebe šel
A tys tam byl se mnou
Náš táta je zpěvák Ray Boltz.
Dělal „inspirativní křesťanskou hudbu“.
Díky, že se odevzdáváš Pánu
Stala se z něj evangelikálská celebrita.
Měli jsme vlastní ekosystém celebrit,
který byl o hodně lepší než ten v bezbožném světě.
JEFF SHARLET NOVINÁŘ
O různých projevech náboženství
píšu už zhruba 25 let.
V té době jsem psal pro časopis Rolling Stone.
Pracoval jsem na velkém projektu
o elitních konzervativních křesťanských politicích.
Nazývám je politiky, protože to pro ně byla priorita
před náboženstvím.
V 90. letech byl zhruba každý čtvrtý Američan bílý evangelikál.
Bylo to početné voličstvo.
Evangelikálští lídři dokázali voliče velmi účinně mobilizovat.
V roce 1994 motivovali devět miliónů nových voličů
a ti dali moc republikánům.
Štvalo nás, kam směřuje naše země,
a byla to vzrušující doba.
KONZERVATIVNÍ KŘESŤANÉ OPANOVALI KONGRES
Ale tito politici své sliby nesplnili.
Republikáni něco naslibovali.
V zásadě to byla agitka pro rodinu, pro život, pro morálku.
O tom mluvili.
Když se dostali do úřadu
a pak neřešili jediný ze slíbených problémů, dopustili se zrady.
To je politický pojem. „Byla spáchána křivda.“
„Budu se za to prát úporněji
„a nakonec vyhrajeme.“
Věřím, že nejsem jediný, kdo řekne, že už to stačilo.
Věřím, že tak učiní milióny dalších lidí.
James Dobson spojil
další politické lídry náboženské pravice.
Chtěli se znovu zmocnit Ameriky a uvažovali takto:
„Jak to udělat, abychom nejen někoho dostali do funkce,
„ale pracovali i dlouhodobě?
„Je na čase přitlačit na pilu.“
„Pustíme se do toho na mnoha různých frontách.“
Součástí mise bylo vycvičit generaci,
která přivede svět a národ zpět ke zbožnosti.
Musíme z Ameriky opět učinit křesťanský národ.
Prahli po mladých.
Potřebovali někoho, kdo tu armádu dětí osloví.
Jak vyhrajete kulturní válku? Vybudováním kultury, která ji povede.
A tady do toho vstupuje Ron.
Haló? Můžete mě obsloužit? Vážně spěchám.
Co znamená milovat Boha celým srdcem?
Tušíte?
Znamená to zasvětit Bohu celý život.
Ale musím se vrátit.
Kdo jste?
Jsem Ron Luce.
Ron Luce je hodně zanícený člověk.
ABSOLVENTKA TEEN MANIE
Bylo úžasné vidět, že mladí lidi slouží Bohu.
Šíleně zapálený člověk.
ABSOLVENT TEEN MANIE
Potřebujeme revoluci!
Ron byl v jednom ohni.
Ron byl téměř božská, mytická postava.
-Byl v pořadu… -Ohnivý sloup.
OHNIVÝ SLOUP 1990
Ohnivý sloup byl jako MTV na křesťanské televizní stanici.
Rockové kapely, hosté a Ron Luce jako hostující moderátor.
Měl vlastní segment „Co teď frčí“.
Byl to arbitr křesťanské kultury.
Podle časopisu Rolling Stone
křesťanská metalová kapela Stryper otevřeně pije a kouří.
Mluvíme o tom, abyste posoudili, jestli to byli křesťani,
jestli jimi jsou a jaké poselství vysílají.
Když jsem byl malý, byl u nás doma hodně populární.
Měl perfektní mullet, který se vlnil.
On tak jako potřásal…
„Musím ti to říct.“
Musím ho shodit, rozpárat,
roztrhnout, rozžvýkat, pocuchat a pokosit.
Bylo to prostě hrozně vzrušující.
Byli jsme unešení.
Vytyčil cestu a ukázal, že je v pohodě být paf z Ježíše.
Žiju pro Boha a neustoupím!
Hodně se soustředí na Boha,
ale taky tvrdí: „Boha potřebujeme!“
„Jsme ve válce!“
„Musíte svou víru brát vážně!“
Všechno je intenzivní a Bůh je…
Něco takového jsem předtím neviděla.
Působil přirozeně a skutečně.
Rozzlobený mladík.
Pojďme se mladých lidí zeptat, kdo je podle nich Ježíš.
Ron byl geniální mediální stratég a showman.
-Ahoj, jak to dneska jde? -Fajn.
Kdo je Ježíš Kristus? Kdo je to?
Je to můj spasitel.
Bůh mě dost bere.
Nevím, co je pro mě Ježíš Kristus.
Já na tohle moc nejsem.
Existují tisíce a tisíce dospívajících a mladých lidí,
kterým se úplně proměnil život,
vystoupili z temnoty do světla.
MTV tráví mysl Američanů.
Jako jed, který vám vnikne do mozku a uší a šíří se jako rakovina.
Začne vám trhat srdce, trhat sebevědomí,
přinutí vás opustit Boha a věřit, že neexistuje.
Ron MTV nenáviděl.
Nenáviděl MTV.
Když hanil MTV, říkal jsem si: „Jo, tak to musí být zlé.“
Požádali jsme rodiče o zablokování MTV.
„Mami, tohle v televizi mít nemůžeme.“
„Musíme se tomu postavit,
„musíme se postavit taky proti kabelovce, která to poskytuje.“
-A tak… -Nastal bojkot.
Bůh hledá mladé lidi, vytrvejte na střední škole
v pondělí, úterý a středu. Je možné…
On a jeho manželka Katie se rozhodli,
že založí vlastní podnik Pastorace Teen Mania.
Dnes tu mám Rona Lucea z Pastorací Teen Mania.
ROZHOVOR S RONEM LUCEM 1992
-Ahoj, Rone. -Ahoj.
Snad si to pamatuju dobře.
Mohl bys Teen Manii trochu přiblížit lidem,
kteří ji neznají?
V Teen Manii
bereme dospívající na letní misie po celém světě.
Posledně jsme vzali 1 100 bouřlivých, radikálních teenagerů.
Cílem Teen Manie bylo dostat teenagery na misie.
Vyslat je do světa, ať všem těm nedotčeným národům
zvěstují zprávy o Kristu.
Vezmeme evangelium na cesty a rozcestí,
kde se střetávají lidé z různých poměrů…
Ron věřil, že jakmile každý národ dostane šanci
přijmout Ježíše do svého srdce,
Ježíš se vrátí.
A tak posílal všechny na misie,
aby ten návrat urychlil.
Jsme na lodi a plujeme přes Černé moře
s partou rozjetých Teen Maniaků o volném dni.
Tak co, bavíte se?
První léto jsme vzali 60 dětí do Guatemaly.
Jsem právě v Mexiku.
Mládež zvěstuje budhistům, kteří uctívají kameny,
a obrací je na víru. Krása, Blaine.
Všem těm, kdo s námi chtějí v létě jet
na misii Teen Manie,
neváhejte a posílejte přihlášky.
Cestovali ze státu do státu,
po skupinách mládeže.
Měli hodně zanícené sdělení
namířené na teenagery, na generaci MTV.
A pak požádali lidi, aby v létě jezdili na misie.
I když je na malém jevišti, chápe, že každý mladý pastor
je stavebním kamenem
většího jeviště, na které vstoupí on.
Bůh hledá mladou generaci,
která prohlédne hry, které do vás cpe svět.
Řeč je o nové generaci,
která si už nenechá nic líbit.
Pochopil, jak zaujmout mládež,
protože rány jeho mládí byly stále živé.
Nemám žádnou hezkou vzpomínku na dětství.
Bylo to dost hrozné.
Rodiče se rozvedli, když mi bylo sedm, většinu života
jsem bydlel s mámou a doma mě bili,
občas jsem přišel do školy s modřinami a tak.
Měl drsné dětství.
V patnácti utekl, aby našel otce, který opustil rodinu.
S myšlenkou: „Kéž bych tak našel toho dobrého otce.“
Hned první noc mi táta říká:
„Jestli chceš zkusit trávu,
„přines to domů a dáme si spolu.“
Přinesl jsem to a vykouřili jsme to.
A můj život se zhoršil, ale pak mě kamarád pozval do kostela.
Popisuje plný kostel překypující energií.
Jak sám tvrdí, poznal „rozhněvaného Krista“.
Je nadšený, vrátí se, řekne o tom kamarádům:
„Lhali o Ježíšovi. Není to padavka.“
Našel chlapácký vzor.
Týden nato jsem se vrátil a plně odevzdal svůj život Pánu,
opustil veškerou světskost a začal hořet jen pro Boha.
Dělá ze sebe Kristova vojáka a pak se jednoho dne vrátí domů
a všechny jeho věci,
jeho činky i časopisy o autech jsou prý vyhozené na ulici
a jeho macecha dala jeho otci ultimátum.
„Já tady toho pánbíčkáře nechci.“
Pokud jste zlomení a osamělí,
možná jste utekli z domu a jste sami.
Pokud se vám rozpadá rodina
a máte pocit, že na vás rodiče kašlou…
Vypráví o tom, jak ho odmítla matka i otec.
…chci, abyste věděli, že Bůh vás miluje.
Bible praví, že vás stvořil a utkal v matčině lůně.
Rodinu, kterou našel, si nakonec sám vybudoval
z vlastních následovníků.
Jsem tak hrdý na všechny z vás,
kteří jste se odhodlali zničit svou světskou hudbu.
Přijdete o některé přátele, kvůli kterým jste krotcí.
Je čas na válku.
Už žádná změkčilost.
Je čas na válku.
Je čas bojovat a vyhrát válku o duše lidí.
Hodně rychle se to rozrostlo a posunulo do větších kostelů a pak na stadiony.
Teen Mania se stala mostem v kritickém bodě života v Americe.
Snažil se vybudovat něco, čemu říkal vojsko Boží,
jádro mladých lidí, kteří byli nejvíc zapálení.
V jeho řeči to byli „vojáci Boží“.
Budou říkat: „Ti mladí lidé v 90. letech,
„oni to dokázali. Tyjo. Evangelium do celého světa.“
Potom z té zkušenosti udělali produkt a řekli: „Tohle není jen Ron Luce,
„který jde pohovořit do vaší skupiny mládeže,
„teď už je to událost, na kterou pozveme skupin mládeže několik.“
„Přijedeme k vám do města. Je to turné. Je to událost.“
A pak přišel Oheň v nás.
Pamatuju si, jak náš mládežnický pastor vytáhl videokazetu,
pustil ji a řekl: „Pojďme se na to podívat.“
Byla to propagace Ohně v nás.
Jste připravení dát tomu všechno?
Vítejte na Ohni v nás!
Oheň v nás není jen zpěv a kázání.
Máme bomby a videoklipy.
Máme hudbu, živou kapelu, skeče.
Je to prezentace evangelia 21. století.
Je to jaderný výbuch křesťanské mládeže.
Nevěděla jsem, co mám čekat.
Každý, kdo o tom mluvil, kdo tam byl,
se hrozně těšil, až to zažije znovu.
Na první Oheň v nás jsem šla ve dvanácti.
Pořádaly se po celé Americe.
Myslím, že to bylo 60 akcí za rok.
Na první Oheň v nás jsem šla myslím v jedenácti.
Akci jsem navštívila hodněkrát.
Pro skupiny mládeže to byla nutnost.
Uvidíte parádní kapely, které jste ještě neslyšeli.
Hudba vás úplně obklopí.
Možná díky tomu se teď živím hudbou. Zbožňovala jsem to.
Poprvé jsme seděli v úplně první řadě.
Ten páteční večer…
Deset, devět, osm…
Setmělo se, zazněla dramatická hudba.
Na některé Ohně v nás přijel na motorce.
-To bylo super. -Impozantní nástup.
Ron Luce vyšel na pódium a řekl něco jako:
„Jste připravení to rozjet pro Ježíše?“
Oheň v nás.
Něco jako Coachella pro mládež,
-křesťanskou mládež. -No jo.
Pamatuju si koncert Newsboys.
Audio Adrenaline, Five Iron Frenzy,
největší křesťanské kapely.
Hudba tvořila tak velkou součást,
protože podněcuje emoce.
Jak třeba lidi pláčou na koncertě Taylor Swift.
Tenhle pocit jsme měli neustále,
když jsme zpívali přímo Bohu.
Zbožňuju tanec a hulákání. Všichni hulákají společně.
Hraje hudba, jedou světla,
šlehají plameny.
Bylo to úplně jiné
než církevní nebo mládežnické události, které jsme předtím zažili.
Ty byly otřepané a trapné.
Tohle vůbec nebyla nuda.
A je to o to zábavnější,
že tyhle události produkovaly samy děti.
Koncerty na stadionech.
Teenageři obstarávali všechny možné role.
Jako armáda stážistů.
Vystupovali, stavěli, bourali, prodávali merch,
komunikovali s mladými pastory.
Pyrotechniku měl na starost osmnáctiletý kluk,
to je docela mazec.
V podstatě mačkám klávesy a spínače
a pak to vybuchne.
Byli samozřejmě proškolení.
Stážisti byli nejhustší. Nosili headsety.
Když je vám 13 let, znamená to, že to děláte oficiálně.
Stážisti, jste úžasní.
-Ahoj, stážisti. -Díky všem stážistům.
Samozřejmě vás neznám, ale mám vás fakt ráda.
Příští rok budu stážista taky!
S vámi.
Už dlouho se říkává, že rokenrol je jako náboženství,
ale reálně je to masový rituál.
Tohle je ale lepší než koncert,
protože vám to dává komplexní zážitek.
Stadion plný dospívajících, ovzduší plné feromonů,
děje se toho tolik a všichni cítíme emoce.
Je to hluboký zážitek.
Naskakuje vám husí kůže a říkáte si: „To je duch svatý.“
Ron Luce kázal hodně dynamicky a poutavě.
Požádám vás, abyste ráno udělali něco odvážného.
Probuďte v sobě vášeň a zápal, usazený v hloubi srdce.
„Bože, miluji tě a nic mnou neotřese.“
„Nenávidím vše zlé. I vše špatné.“
Hledá armádu, lidi.
Věděli jste, že se vám vzrušením rozbuší srdce.
Vždycky jsem se na to těšil pro tu jeho energii.
To je můj závazek. Když to uděláte…
Ron Luce mi dovolil být vášnivý.
A teď je to úplně bláznivý!
Prostě jsme strašně naplnění Bohem. Je to šílený!
Naše srdce jsou tak plný Boha, že…
Díky za všechno, co děláte.
Jsem na tebe hrdý.
Byli jste oslnění jako při setkání s celebritou.
-Jo. -Jako: „Panečku,
„jsem teď s tímhle člověkem,
„kterého všichni zbožňují a mají za důležitého.“
Pamatuju si, jak jsem po prvním Ohni v nás
ležela na zemi u sestřenice v pokoji
a říkala jí: „Změnil se mi život.“
„Není to jen humbuk.“ To vždycky říkali. „Není to humbuk.“
Na téhle události jsem měla pocit, že všichni chápou,
že mi hluboce záleží na záchraně světa a říkali:
„Ano, s tím ti můžeme pomoct.“
„Můžeš svému život dát hluboký smysl.“
Oheň v nás dokázal vždycky
výborně promlouvat k dospívajícím.
Dával jim smysl života a pocit sounáležitosti.
A to je základní lidská potřeba.
Dobře promyslete, o co vás požádám.
Pak přijde povolání k oltáři.
V hledišti se setmí.
Objeví se zářící bílý kříž.
Ron Luce všem řekne, ať se otočí
a pomodlí se na kolenou.
Vystupňuje to a řekne: „Jestli se chcete zavázat,
„pověste na ten kříž své staré já,
„protože skutečně žít můžete teprve potom, co zemřete.“
Říkal: „Vykřikněte do tmy.“
„Chci ten kříž.“
Chopte se svého kříže.
„Musíš se dnes večer smířit s Bohem.“
„Právě nastala tvoje příležitost.“
Atmosféra zvážněla.
„A pokud víš, že ti duch Boží
„v srdci napovídá, že máš jít
„a přispět ke Kristovu návratu,
„zvedni ruce. Teď hned!“
Hodně jsem tehdy plakal,
obklopovaly mě tisíce lidí, kteří se cítili stejně jako já.
Obklopovalo nás vzrušení.
„Pokud cítíš, že tvé srdce vábí duch svatý,
„předstup.“
Začne šeptat.
Klečela jsem na zemi a plakala.
Děti tam plakaly. Nosily dopředu své věci.
Našli jsme i antikoncepční pilulky.
Našli jsme věci, kterých se lidi vzdávali,
kterých jsme se vzdávali i my.
Když tam sedíte a oni říkají:
„Bůh ti chce odpustit všechny zlé skutky.“
Mně tehdy bylo 12 a nic zlého jsem neudělala.
Ale stejně kvůli tomu brečím a prosím Boha o odpuštění
za to, že nejsem dost dobrá.
Viděl každou vyplakanou slzu.
Dá tě zase do kupy.
Vím to, protože dal do kupy mě.
Když vám na Ohni v nás Bůh předá oheň, stanete se jeho schránkou.
Všechny ty děti byly připravené
měnit svět a konat dobré skutky.
Byli jsme připravení udělat cokoli,
jakýmikoli prostředky, abychom spasili svět.
Co teď uděláš s tímhle mocným zápalem?
Vezmi svůj plamen a změň svět.
Globální expedice každé léto vysílají mladé lidi,
jako jsi ty, do celého světa.
Po povolání k oltáři mluvili o letních misiích.
Zájemci pak odešli z hlediště.
Odešli jste do speciální místnosti,
kde vám pustili video o Globálních expedicích.
Bůh tě chce využít. Ne každého,
chce využít tebe, ne ostatní mladé,
ne ostatní lidi, ostatní křesťany.
Chce skrze tebe změnit svět.
Sežeň a vyplň přihlášku, vyber si pár zemí
a pak to hoď do schránky.
Projekt rozšiřoval své hnutí a k tomu potřeboval finanční prostředky.
Většina mladých říká: „Na to nikdy neseženu peníze.“
Peníze seženeš. Sežene je každý.
Bůh ti ty peníze snadno obstará.
Musíš zjistit, v čí kapse jsou.
Jedu do Paraguaye!
Jedu do Nikaragui!
-Albánie! -Chile!
Jedu na Ukrajinu.
Jedu do Salvadoru!
Vyraz s Teen Manií na cestu kolem světa!
Teen Mania a Oheň v nás nám daly svobodu:
„Můžu jet někam, kde všechno neřídí rodiče.“
Zeptali se: „Chceš cestovat po světě bez rodičů
„s nejúžasnějšími 23letými lidmi, jaké kdy poznáš?“
„Jo, to chci! Chci tam jet.“
Tak se zvedni ze židle a jeď do zahraničí!
Odjeď z města! Sedni do letadla! Jeď na misii!
Je to naplnění. Potěšení. Vzrušení.
Obrátí tě to naruby a pak zase zpět.
Dá ti to vizi, osud a smysl života.
„Jděte do celého světa a kažte evangelium.
„Získávejte učedníky ze všech národů.“
Tím to vrcholilo, že?
Bylo to hodně spirituální a taky docela úžasné.
Pastorace Teen Mania požádaly tátu, aby napsal písničku
a natočil videoklip
na propagaci Globálních expedic.
Mám srdce, mám hlas
Mám svědectví
Následuju Krista
On je ten jediný
Zazpívám to.
On je jediná cesta do nebe
Každý se to musí dozvědět
Povím světu
Že se vrátí
Dokud to celá Země neuslyší
-Povím to světu -Povím to světu
Moje první cesta s Teen Manií vedla do Bolívie.
Ježíš tady má veliký vliv.
Je to neuvěřitelné.
Rodiče mě přemlouvali, ať jedu jen na měsíc.
A já říkám: „Ne, to ne. Myslím to vážně.“
„V létě pojedu na dva měsíce.“
Říkal jsem si, že spasím víc lidí.
Jel jsem do Juarézu v Mexiku.
Dělal jsem tlumočníka v sirotčinci.
Evangelizace probíhá hlavně skrze dramata.
Máme kostýmy a líčení a hrajeme hru s hudebním doprovodem
a v oficiálním jazyce dané země.
Toto drama je obrazem pravdy.
Hrál jsem krále pirátů. Hlavní roli.
Hrála jsem tanečnici, moje postava následuje Ježíše,
ale až potom, co ji srazí ďábel.
Ohledně postavy Ježíše bývalo drama.
Na všech fotkách z misií, co jsem kdy viděla,
Ježíše vždycky hraje pohledný blonďák.
Já byla křesťanský mim. V souboru mimů.
Mimové jsou kulisy,
takže musejí stát naprosto nehybně.
Před vystoupením vedoucí mimům říkali:
„Nesmíš se pohnout. Pokud si promneš oko,
„můžeš rozptýlit člověka a ten neuslyší
„poselství evangelia a půjde do pekla.“
„Chceš jít do pekla jen proto,
„že nevydržíš minutu bez podrbání?“
Tohle se vám honí hlavou, když stojíte v póze.
Na ramenou nesete váhu celého světa a říkáte si:
„Nesmím se pohnout. Musím to vydržet.“
Sžila jsem se s myšlenkou, že lidi skončí v pekle.
Že je to věčné utrpení, zcela mimo naše chápání.
A že tomu můžu svým přičiněním zabránit.
Takže účast v hnutí byla jediné morální a etické rozhodnutí.
Čísla byla hodně důležitá.
Na konci léta chtěli zprávu,
-kolik lidí bylo spaseno. -Ano.
„Podívej, cos dokázala.“
Za čtyři dny jsme dosáhli přes 700 spasení.
Bylo spaseno přes 900 lidí.
Ron nám vždycky říkal:
„Vy měníte svět, děti.“
Na většinu to zabíralo.
Věřili tomu.
Předstoupili všichni a celá vesnice byla spasena.
Strhli své chrámy a…
Místo nich stavěli kostely. Bylo to úžasné!
Všechny ty milióny lidí, kteří neviděli soubor mladých mimů,
teď asi prostě navěky hoří v pekle.
To mě fakt mrzí.
Pašovali jsme Bible.
Některé holky měly šaty a takové kapsičky,
dávaly si je pod šaty.
Jiní si je dávaly do tašek pod věci.
Čeho jsi byl letos svědkem?
Ohromných zázračných vyléčení.
Znetvořené oči se pročistily, někomu dorostly nohy.
Bylo moc fajn, jak mě Bůh využil…
Modlili jsme se za tu paní a jí se vrátil zrak. Bylo to moc fajn.
Jedna žena měla jednu nohu o hodně kratší než druhou,
tak někdo ze skupiny řekl:
„Máme se modlit, aby jí noha dorostla.“
A tak jsme se modlili,
tak zapáleně jsme se modlili, ale Bůh ji nevyléčil.
Člověk se ptá: „Kdy máme přestat?“
Bylo mi strašně trapně, protože jí ta noha nedorostla.
Proč se to nestalo? Měla jsem víru.
Asi jsem jí neměla dost, takže jsem se cítila provinile.
Z obětování sebe sama se téměř stal cíl.
Při inscenacích se lidi nechávali naoko bít.
Studenti k tomu přistupovali asketicky.
Někteří říkali: „Nevezmu si chrániče na kolena.“
„Pro evangelium budu trpět.“
„Půjdu do toho naplno.“
Motto znělo: „Zemři každý den prázdná.“
Cesta je pro mladé lidi nesmírně bezpečná.
Mám tři děti, před pár týdny se mi narodilo třetí,
a tak velmi soucítím s rodiči,
kteří posílají své děti do jiné země.
V létě do těch zemí jezdím
a vidím na misiích mladé lidi,
kterým je 13, 14, 15 let, a říkám si: „Někdo důvěřuje Bohu natolik,
„že nám na měsíc propůjčí své děti, aby posloužily Bohu.“
Té důvěry si vážíme.
Byl jsem na indickém venkově
a začalo mi být zle.
KDYŽ NENÍ DOKTOR
Měli jsme ale knížku Když po ruce není doktor.
Tam se píše: „Ránu obvaž takhle.
„Zlomeninu naprav takhle. Takhle se řeší úraz hlavy.
„Takhle se rodí dítě.“ Vyčetli jsme z té knížky,
že to asi je apendicitida.
Apendektomii mi udělali na pohotovosti v Haidarábádu.
Jejich přístup k apendicitidě byl poněkud retro.
Rozřízli mi půl břicha, vyndali slepé střevo
a pak mě zašili.
Dostala se do toho rozsáhlá infekce
a rozvinul se u mě MRSA.
Devastuje mě infekce, ale rodiče nedostávají pravdivé informace.
„Je v pohodě.“
Naštěstí se o něj starala dobrovolnice z řad rodičů
a ta se dovolala naší mámě a řekla jí:
„Na letišti ho vyzvedněte se sanitkou
„a jeďte okamžitě do nemocnice.“
Na konci měsíce mě posadili do letadla,
abych se vrátil domů s týmem,
a pak jsem strávil tři týdny v nemocnici
s 600ml abscesem vyžadujícím drenáž.
Doktor se hlubokým hlasem zeptal:
„Co jsi proboha dělal v Indii?“
A já na to: „Zvěstoval jsem návrat Ježíše.“
Pak se to rozkřiklo: „Syn Raye Boltze možná umírá.“
Ron Luce mě přišel navštívit.
Chlap, co všemu velel.
I přes horečku a vyčerpání
jsem byl hrozně nadšený.
Měl jsem takovou návštěvní knížečku. Napsal mi do ní: „Galatským 6.
„Nosím na těle jizvy Ježíšovy.“
Ale změnil to na „jizvy měnitele světa“.
Je hloupé se nad tím rozplývat,
ale pomyslel jsem si: „Tohle má hodnotu.“
„Tohle trápení má hodnotu.“
Řeknou vám: „Jste elita. Měníte svět.“
PŘIŠEL ČAS VÝCVIKU… DÁT TOMU VŠECHNO
Výsledkem těch cest je vyrábění vojáků.
Nakonec prostě řeknete:
„Dobře, Bože. Smířím se s tím, co přijde.“
Rozhodl jsem se jít dál a zabrat.
Opřít se do toho ještě víc.
Tak jsem prohlásil: „Asi chci absolvovat stáž.“
ZAŽIJ PROMĚNU
POSTAV SE OSUDU
Akademie cti, roční stáž pro zapálené mladé lidi,
kteří urputně hledají smysl života
a chtějí něco dokázat.
Teen Mania měla tři hlavní odnože: akce Ohně v nás,
Globální expedice, z těch jim proudil zisk,
a třetí byla Akademie cti.
AKADEMIE CTI
Myslím, že pro Teen Manii a Rona Luce byl rozhodující
rozvoj takzvané Akademie cti,
výcvikové, závěrečné školy pro jeho elitu.
Dělo se to v době,
kdy televangelisté říkali: „Potřebuji vlastní školu,
„Liberty University a Regent University.“
Ron uvažuje podobně.
PASTORACE TEEN MANIA
Kampus Teen Manie se nacházel v texaském Lindaleu,
takže uprostřed pustiny.
Byl to obrovský pozemek na východě Texasu.
Cvičí mladé lidi, ale potřebuje taky dělnické jádro.
Je potřeba obstarat reálnou práci.
Zapřáhl studenty. „Pojedete se učit
a zároveň tam jedete
produkovat Teen Manii a tu příležitost si odpracujete.“
„Je to stáž.“
Když jsem odmaturovala, Akademie cti
mi připadala jako přirozený další krok.
Bude to nekonečný Oheň v nás. Bude to super.
Místo, kde jsou všichni jako já,
kde jsou posedlí zanícenou službou ve jméně Ježíše,
kde zapáleně touží měnit svět.
Byli to moji lidi. S těmi jsem chtěla být.
Představa, že by to pro mě mohlo být špatné,
mě ani na okamžik nenapadla.
Dojela jsem tam a bylo to rozhodně jiné, než jsem čekala.
PASTORACE TEEN MANIA
Na něco se vás zeptám.
Čeho se dokážete vzdát pro Boha?
K čemu je váš život?
Možná přijde doba, kdy nás všechny Bůh požádá,
abychom se vzdali svého pohodlí a žili pro něj jinak.
Nevíme, co nás čeká,
ale podle všeho se nevyhneme bolesti a utrpení.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Byli jsme věřící, ale věděli jsme, že něco je špatně.
Já v mládí pro Ježíše dělal telemarketing.
Každá hodina měla stejnou náplň: poslušnost.
Nikdo nesměl zpochybnit autoritu.
Vojáci nám najednou řekli, že máme utéct.
To bylo šílené.
Hodně dlouho jsem netušila, že Teen Mania
dělá něco zlého.
Myslela jsem si, že špatná jsem já.
Terorizovali je a učili terorizovat ostatní.
Byli jsme ve válce.
Měli jsme povstat s bojovým pokřikem.
Chci slyšet váš bojový pokřik!
BOJOVÝ POKŘIK
Chci vás slyšet! Váš bojový pokřik!
Ron se čím dál víc sbližoval s politickým hnutím.
Neposkvrněné děti v Americe znásilňují na chodnících…
Když vytvoříte armádu,
nakonec jí musíte uložit rozkazy.
My, dospívající, jsme přišli, abychom se stali lídry v kulturní válce.
Když vstoupíte do armády, ztratíte identitu.
Totéž se děje v Kristu.
Musíme setřást starou identitu.
„Pokud tady zůstanu, nepřežiju.“
Chtěla jsem jim pomoct a potlačit tenhle Satanův útok.
„Vážně? Takže popřete, že se mi to stalo?“
Vychovávali mučedníky a rekrutovali děti.
Jste nahraditelní
a možná to nejcennější, co kdy uděláte, je, že umřete.
Překlad titulků: Filip Drlik
Kreativní dohled Jakub Ženíšek