Tidligere på Shogun…
Er du klar til å gjøre din del?
Jeg er klar.
- Jeg drar i morgen. - Du glemmer manerene dine!
Om ikke vi må bli her.
Ingen må bli her.
Det er sant at vi alle holdes her mot viljen vår.
Jeg kan ikke leve med krenkelsen.
Tillatelsen din.
Den store krigsherren som lurte sine lojale vasaller
til lydløs kvelning.
Beskjed fra lord Ishido.
Ditt tilbud om tjeneste istedenfor å dø…
Han aksepterer det.
De har infiltrert slottet.
Vi bør dra til porten!
Jeg vil ikke bli fanget.
Det er Ishido.
Han lar oss aldri dra i live.
Mariko-sama!
Nigel!
Han kommer til å høre oss.
Jeg er stille.
Ingen vil vite det.
Se på det. Det ser skarpt ut.
Vær stille. Han vil høre deg.
Jeg skal bare se.
Mor blir sint om hun finner ut at vi er her.
Vær forsiktig.
Hvorfor er det hakk?
Fordi bestefar brukte det til å jage en hel hær med japanske leiemordere.
Fikk du det virkelig av en barbar?
Anjin!
Kom deg opp!
Anjin!
Kom deg opp!
Mariko-sama!
Himmelske Fader,
vi gir deg din lojale tjener, Mariko-sama.
Mariko-sama.
Lady Mariko!
Tilgi meg.
BASERT PÅ ROMANEN AV JAMES CLAVELL
SHOGUN
KAPITTEL TI: A DREAM OF A DREAM
Alt dette var tragisk og unngåelig.
Osaka slott er ikke så trygt som de vil ha oss til å tro,
det er åpenbart.
Lady Mariko skulle ha fått dratt uten inngripen.
Det spiller ingen rolle nå.
Et protestbrev fra broren min.
Den voldelige døden til hans verdsatte vasall har sjokkert ham.
Han har dratt fra Edo i hemmelighet og forbereder seg på krig.
Det betyr ingenting.
Om han overgir seg her eller i kamp, er opp til ham.
Det som betyr noe er at vi er samlet.
Å tro at dette æreløse angrepet
kan ha blitt beordret av et medlem av dette rådet…
Slikt et avskyelig angrep.
Kun Toranaga er utspekulert nok til å gjøre det.
Han prøver å så splid mellom oss.
Det er plikten vår å gjøre slutt på denne trusselen.
Jeg sier
at vi skal marsjere.
Lady Mariko må få en kristen begravelse først.
Det er leit med Marikos død,
men la oss ikke glemme at hun var en Akechi.
Den samme slekten som drepte lady Ochibas far.
Lady Mariko vil bli…
generøst…
hedret.
Greit.
I så fall går vi til krig etterpå.
Og med etterkommerens støtte.
Selvfølgelig.
Flagget hans gjør vår side lovlig
og Toranagas ulovlig.
Og hva vil gjøres med kjetteren?
Etter at vi stemmer for krig,
bryr jeg meg ikke om hva som skjer med ham.
Krig er uunngåelig.
Uunngåelig.
Dette anliggendet…
Kanskje det krever mer diskusjon.
Slutt med denne overtroen.
Vi er ikke bønder som graver i jorden etter mening.
Vi er beskyttere av riket.
Avstemmingen er gjort.
Du ser ut til å være i god form.
Blir hørselen din bedre?
Ører.
Takk.
Jeg trodde at lady Mariko bare ville bli tatt til fange.
Hun gjorde motstand og døde.
Det var ingenting vi kunne gjøre.
Innsatsen din vil ikke bli glemt.
Etter at Toranaga er borte,
er plassen din i Rådet sikret.
Det rare er…
Da taikoen skulle gå til krig mot Toranaga,
hadde han alle stemmene
til det jordskjelvet inntraff.
Det var et stort et under Biwasjøen.
Hans allierte kalte det et dårlig tegn.
Taikoen ble tvunget til å skape fred.
Det er lenge siden.
Hvor er den?
Han skyldte på mallen.
Dens tjukke og stygge hale rystet jorden.
Det er ingen maller i den dammen.
Det vet jeg.
Returner til Izu.
Samle hæren din. Avvent ordren min.
Jeg returnerer deg til himmelen.
Få mange døtre.
Ble det virkelig gitt til deg av en barbar?
Vi lever og dør.
Du har sovet lenge.
Lady Mariko ble begravet forleden dag.
Kom deg opp. På tide å dra.
Lord Kiyamas menn vil eskortere deg til havnen.
Vel, få det overstått.
Du har fått tillatelse til å returnere til Toranaga-samas galei.
Her er tillatelsen din.
Hvorfor får jeg tillatelsen fra lord Kiyama?
Hvor er Yabushige-sama?
Han gjør klar galeien i Osakabukta. Jeg er her for å ta deg til ham.
Alle familiene har fått dra fra Osaka.
Takk og lov. Da er i alle fall den krisen over.
Toranaga vil ikke overgi seg.
Ikke ennå.
Ishido-sama har mobilisert Regentrådet til krig.
Lady Ochiba har gitt sin sønns støtte.
Toranaga vil være død innen noen uker.
Da kjenner du ikke Yoshii Toranaga.
Gislene er frie.
Han fikk det som han ville.
Ingen skitne hender, ingen krig.
Bare en kvinne.
Hun kan ikke ha hørt meg før
hun døde.
Jeg vendte meg til Gud.
Ikke din eller min gud.
Bare Gud.
Var det akseptabelt?
Vær trygg på at hun allerede var helliget.
Før hun døde, kom hun til meg og mottok syndsforlatelse.
Hun ville ha likt at vi er høflige mot hverandre.
Ja, kanskje du har rett.
Kanskje vi en gang vil se bort fra uenighetene våre.
Ja.
Alt dette tullet.
Katolikk, protestant, kalvinist og alle andre.
Det er synd at den dagen aldri vil komme.
Vil den, fader?
Er det her jeg skal havne i bakhold?
Som sist gang jeg prøvde å dra.
Ikke lenger beskyttet.
Er det slik jeg skal dø?
Jeg nekter ikke for det.
Du skulle dø i denne skogen.
Men det ble gjort en avtale.
Du vil forlate Osaka i live.
Du må tilgi om jeg sliter litt
med å tro på noe du sier.
Angående dette må du bare stole på meg.
Gud være med deg, anjin-sama.
Det var lady Maria.
Hun ba kirken spare livet ditt før hun døde.
Nå har jeg gjort det.
Jeg har holdt mitt ord til henne.
Farvel.
Og lykke til.
Hva betyr "på en gren uten blader"?
Det ble skrevet av en venn av meg.
Hun som nettopp ble begravet?
Ja.
Så vi må gjøre diktet ferdig.
Hva er den neste strofen du ville ha skrevet?
Vel,
en gren kan bære frukter
og blomster.
Hva med:
Blomster er blomster bare fordi de visner.
Men takk til vinden.
Vi skulle aldri ha dratt til Osaka.
Skipet ditt.
Vi kan seile på det sammen.
Til hjemlandet ditt.
Hva heter landet ditt?
- Landet. - Landet, ja. Hva heter det?
England.
Ta meg med dit.
Forstår du?
Og…
Lær meg å stupe.
Slik du lærte Toranaga.
Vis meg.
Ta deg sammen.
Hva sier du? Skynd deg!
Se!
Omi!
Beklager.
Lord Yabushige,
jeg har ordre om å be om sverdene dine.
Sverdene mine.
Disse mennene tilhører lord Toranaga, lorden vår.
Ordren er fra ham.
Selvfølgelig.
Denne veien.
Fienden snek seg forbi vaktene våre i ly av mørket.
De visste hva de skulle gjøre.
Kristne, tror vi.
Det hele er så forferdelig.
Fiender? Gjorde kristne dette?
Mariko-sama.
Denne veien!
Stopp, vær så snill.
Ingen i landsbyen vil hvile før vi finner de som hjalp de kristne angriperne.
Lord Toranaga har beordret det.
Lord.
Takk for at du returnerte ledsagerne og vasallene mine.
Har du hørt at lady Mariko er død?
Ja, jeg vet det.
Den kvelden
ble du sett mens du slapp inntrengere inn i innkvarteringen min.
En av Marikos hjelpere var sammen med deg i kjelleren.
Hun sendte et brev til Omi.
Etter lady Marikos død
sa de at du hadde skyldfølelse og ba om tilgivelse.
Jeg følte det som en plikt å informere lorden vår.
Bidro du til dette angrepet?
Ja, det gjorde jeg.
Greit.
Du har mistet alle landområdene dine.
Buksprett deg selv innen soloppgang i morgen.
Lord,
om du må drepe meg, så gi meg en bra død!
Som å bli sønderrevet av en kanonkule
eller spist levende av en stim med sinte fisk.
Jeg trygler deg! Vær så snill!
Bra forslag, men jeg stoler ikke på deg.
Begå seppuku innen soloppgang i morgen.
Izu er Kashigi-klanens len.
Jeg deklarer Omi som min etterkommer
og ber om at det gis til ham.
Det er rimelig å be om, men Izu er ikke lenger ditt til å gi.
Hvem vil du ha som bøddel?
Anjinen.
Nei.
I så fall
hadde det vært en ære om det er deg, lord.
Jeg skal være det.
Vi ses i morgen.
Måtte Fudo Myo'o velsigne morgendagen.
Fuji…
du ser
sunn og sterk ut.
Takk.
Ingen oversetter.
Dere beskyttet den nye sønnen min.
Jeg er takknemlig til dere alle.
Vi har mistet så mange siden vi skilte lag i Osaka.
Først lord Nagakado,
som vi ennå sørger over.
Heldigvis har jeg flere sønner
på grunn av deg.
Morgenen vi forlot Osaka slott,
fikk vi dette i hemmelighet fra lady Ochiba.
Har du lest det?
For en antydning!
Om jeg kunne ha brukt ord
som spredte blomster og fallende blader,
hadde diktene mine vært gnistrende.
De ordene er for vakre til å være dine.
De var lady Marikos.
Vi har kun ordene hennes igjen nå.
Men så gnistrende hun var.
Hva er det?
De inneholder levningene etter ektemannen min, lord Tadayoshi,
og den eneste sønnen min, Tsurumaru.
Jeg burde begrave dem i familietempelet,
men jeg vil være nær dem.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg drar i morgen.
Lord Toranaga har gitt meg tillatelse til å bli nonne.
Forstår du hva jeg sier?
"Nonne"?
Fuji, nonne?
Ja.
Nonne.
Jeg vil
at du skal bli.
Umulig.
Jeg beordrer det.
Fuji er
ledsager.
Beklager,
men jeg er ikke ledsageren din lenger.
Tjenesten min for lord Toranaga er fullført.
Du tjente ham godt.
Fuji
beste nonne.
Jeg skal prøve.
Men
jeg er lei meg for denne landsbyen.
Ajiro.
Etter det som skjedde med skipet ditt, vil landsbyboerne straffes hardt.
Jeg er også lei meg.
Fuji.
Gi en beskjed til lord Toranaga.
Jeg vil møte ham i morgen.
Sverdene og pistolen.
Jeg tar deg til lord Toranaga.
Si til ham
at vi syns det som skjedde med skipet hans, er avskyelig.
Mennene mine vil ikke hvile før sabotøren er funnet.
Lord, kanskje dette er litt for mye for en enkel fisker å oversette.
Vet han det ennå ikke?
Si det til ham.
Tilgi bedraget, anjin.
Jeg ble født som Tonomoto Akinao i Azuchi-prefekturet.
Jeg er en samurai.
For å spionere på fiendene hans beordret lorden min
meg for mange år siden til å konvertere til portugisernes religion.
Så jeg tok navnet Muraji og flyttet hit.
Du er i det minste ikke katolikk.
Jeg er kristen, og jeg er også Tonomoto Akinao,
Toranaga-samas vasall.
Jeg er begge disse tingene.
Lorden min sier at han ikke vil hvile
før han finner de som hjalp med å ødelegge skipet ditt.
Muraji,
jeg har forberedt noe å si på japansk. Hjelp meg om jeg sier noe feil.
Takk for at du ville møte meg.
Den dagen du overga deg til broren din…
Beklager mangelen på respekt.
Da hadde jeg…
gitt opp
at…
"Håp"?
Håp.
Eller er "tro" ordet du leter etter?
Ingen av dem duger.
Vær så snill, la Ajiro være.
Én mann mistet håpet…
men Ajiro er lojal.
Hvorfor bryr han seg om landsbyen min?
Vil han ikke ta hevn over fiendene sine?
Han spør hvorfor du ikke vil kjempe mot fiendene dine.
Fiendene brente ikke skipet mitt.
Han sier at fiendene hans ikke brente skipet hans.
Det var Mariko-sama. Hun hatet krigen min mot katolikkene.
Han sier at det var lady Mariko.
Hun hatet krigen hans mot de kristne i Japan.
Så hun gjorde en avtale i Japan
om å bytte min overlevelse mot ødeleggelsen av skipet mitt.
Hun beordret ødeleggelse av skipet hans i bytte for livet hans.
Skjønner du?
All døden er ikke riktig.
Vil ikke ha mer blod.
Hva med anjinens krig?
Jeg trenger den ikke lenger.
Krigen min…
er en liten krig.
Jeg avslår forespørselen.
Hvorfor?
De som er illojale mot meg, er ennå i live i mitt område.
Jeg kan ikke tillate det.
Han sier at straffen står til de illojale er funnet.
Hva gjør du?
Jeg var den illojale.
Jeg dør,
ikke landsbyen.
Hvem tror du at du er?
Tror han at om han tar sitt eget liv,
så vil jeg slutte å lete etter disse forræderne?
Jeg dør…
ikke landsbyen.
Nei.
Forstår du ikke?
Jeg kom hit for å bruke deg.
For å bruke deg!
Fra dagen jeg kom til Japan,
har jeg foret deg dritt.
Jeg har foret deg dritt.
"Fiende".
Fiende.
Fiende!
Faen heller.
Vi lever og dør.
Jeg, anjin, protesterer
med min død på denne hjerteløse straffen gitt denne byen av Yoshii Toranaga.
Nok!
Om du endelig er ferdig,
så gjenoppbygg det skipet
og lag en flåte til meg.
Finn en god ektemann til kona mi.
Sørg for at han ikke er en idiot.
Du gjorde meg til etterkommeren din.
Jeg er takknemlig.
Onkel…
jeg lover at Kashigi-navnet er trygt i mine hender.
Det vet jeg.
Jeg anså deg som sønnen jeg aldri fikk.
Dødsdiktet mitt.
Min døde kropp
Ikke brenn den, ikke begrav den Bare la den ligge på jordet
La den gjøre en sulten hund mett
Imponerende, hva?
Jeg tror jeg aldri har vært bedre.
Jeg har lært mye fra deg.
Nå er læringen over.
Testamentet mitt.
Ha en god død.
Det er leit å si at det er over nå.
Nevøen min blir en god vasall for deg.
Du er heldig som får ham.
Det har jeg deg å takke for.
Og anjinen.
Du har meg å takke for ham også.
Om jeg bare kunne ha levd og opplevd det.
Dagen planen din utføres, hva enn den er…
Min nevøs første slag.
Når anjinen seiler mot
de kristne som brente skipet hans.
Så mange dager jeg kunne ha opplevd.
Om det bare var så enkelt.
Skipet måtte ødelegges.
Det stod mellom det og anjinens liv.
Å utnevne en vakt til å spre krutt
var ikke så vanskelig.
Mariko forhandlet med kirken, og jeg var enig.
Du brente det skipet.
Det var nødvendig for å teste anjinen.
Kanskje jeg en dag vil fortelle ham sannheten.
Innen da har han gjenoppbygget skipet
og trolig ødelagt det igjen.
Jeg tror ikke det er skjebnen hans å noensinne forlate Japan.
Hvordan føles det
å få vinden til å gjøre som du vil?
Jeg kontrollerer ikke vinden.
Jeg bare studerer den.
Men hvordan kan du vinne dette?
Styrkene dine er i undertall,
etterkommerens hær angriper snart…
Er det Rød himmel?
Det kan vel fungere,
men jeg skjønner ikke hvordan.
Si meg i alle fall det før jeg dør.
Etter alt vi har vært gjennom,
trodde jeg at du av alle ville skjønne det.
Rød himmel er allerede utført.
Med regentene samlet
kunne jeg ikke sende en hær til Osaka.
Det hadde betydd den visse død.
Så jeg sendte en kvinne for å gjøre
det en hær aldri hadde klart.
Skjønner du ikke hva som vil skje nå?
Om bare én måned
vil vi møte fiendene våre i Sekigahara.
Fem hærer som møtes på slagmarken.
Og du har rett,
jeg hadde vært ferdig om etterkommerens hær var på Ishidos side.
Men
på grunn av Marikos innsats
har lady Ochiba blitt lei av alliansen sin med Ishido.
I et brev til meg lovet hun
å holde etterkommerens hær borte fra slagmarken.
På den dagen vil ikke Ishido ha noe flagg.
Regentene vil vende seg mot ham før ett sverd trekkes.
Kun da vil drømmen min realiseres.
Jeg vil begynne i Edo, maktsenteret mitt.
En nasjon uten kriger.
En epoke med fred.
Alle av oss har gjort dette mulig.
Du, jeg,
lady Mariko.
Selv barbaren som kom fra havet.
Jeg har tenkt mange ganger på å drepe ham, men har latt være.
Ikke fordi han er viktig,
flagget mitt ville ha overlevd uten ham…
men fordi han får meg til å le.
Og fiendene mine trenger en distraksjon.
Det er hykleri.
Livene våre.
All denne døden og oppofrelsen fra svakere menn
kun for å sikre en seier i våre navn.
Husker du hva anjinen sa dagen vi møttes
da jeg sa til ham at å kjempe var meningsløst?
"Om ikke jeg vinner."
Om du vinner, er alt mulig.
Selv å bli shogun.
Det er vel det du alltid har ønsket?
Du er ikke bedre enn oss med fordektheten din…
Si sannheten.
Jeg tar den med i graven.
Hvorfor fortelle en død om fremtiden?
Skal du ro meg til klosteret mitt?
Fuji-sama, du har tjent meg hele denne tiden.
Tillat meg denne siste gesten.
Se.
Kom.
Til havet.
Det siste jeg ber om.
Jeg har alltid ment at en sjel som gis til dypet,
er en sjel som på et vis alltid lever videre i det.
Forstår du?
Sammen for alltid.
La hendene dine være de siste som holder henne.
Opp med tauene!
Opp med tauene.
Dere er slitne, men det er flo, så vi prøver igjen.
Vær så god.
Vent.
Dra!
Vi pisser i motvind. Vi trenger mer vann.
Si at de kan hvile.
Ta en pause.
Greit.
Ja, det er bra.
Opp med tauene!
Opp med tauene.
Greit, miserable, snøvlende, fordervede drittsekker.
Jeg har en god følelse nå.
Hør, alle sammen…
Nei. Bare hold det mellom deg og meg, Muraji.
Dra!
Der har vi henne!
Jeg sa jo at hun er vakker! Jeg sa jo at hun er verdt slitet!
Det holder.
Bra jobbet!
Takk.
Bra jobbet i dag.
Takk.
SHOGUN
Oversatt av: Magne Hovden