Tidligere i Shogun.
Se, hvem det er!
Han lever!
Fortæl ham, hvilken ulækker og beskidt slægt, du kommer fra.
Jeg er den afdøde lord Akechi Jinsais datter.
Min faders herre var Kuroda-sama, Japans hersker før Taikō.
Så min fader dræbte ham, fordi han elskede Riget.
Væk!
Din mands brutalitet er ikke din skyld.
Vi bør ikke blive set sammen.
Fra denne dag deler vi kun ord fra andre folks læber.
Fader!
Fader. Se…
Moder!
Godt, at De er vendt sikkert hjem, lady Ochiba.
Jeg hører, at Rådet blev udmanøvreret.
Tiden til politik er ovre.
Rådet må adlyde mig.
AZUCHI-SLOTTET 22 ÅR SIDEN
Dette er Mariko.
Datter af Akechi Jinsai, min nye vasal.
Vær god mod hende.
Hvorfor er de så sure på hinanden?
Vent, Akechi…
Vær tålmodig.
Jeg kender følelsen…
Ikke nu.
Gå i seng, Mariko.
Det er bare en drøm.
Hvorfor gør han det her?
Dit ægteskab med Buntaro bliver en alliance,
som begge familier nyder godt af.
Det er til grin.
Toda-klanen er en nyttesløs alliance.
Men din far værdsætter dig.
Hvorfor sender han mig så bort?
Mariko.
Efter alle disse år forstår jeg dig stadig ikke.
Vi har alle privilegierne.
Vi må se bort fra det, vi ikke kan styre.
Mariko… min mest elskede datter.
Det smerter mig at se dig så fuld af spørgsmål.
Du har altid adlydt mine ordrer,
men nu beder jeg dig tjene noget større…
Din pligt varer ved.
Den er altoverskyggende.
BASERET PÅ BOGEN AF JAMES CLAVELL
SHOGUN
KAPITEL SEKS: LADIES OF THE WILLOW WORLD
Vi har alle lidt så store tab…
Det føles måske uoverkommeligt.
Men døden er afslutningen på livet.
Det er en bekræftelse af livet selv.
Anjin.
Træd frem.
Under jordskælvet
reddede Anjin mit liv for anden gang.
Jeg tildeler ham
et len nær Kanagawa, der er værd 600 koku.
For Deres tapperhed
har han valgt at tildele Dem et len,
der giver en årlig indtjening på 600 koku.
Han er nu Kantōs chefadmiral
og kanonregimentets general.
Han har også gjort Dem til sin chefadmiral
og til kanonregimentets general.
For alle dem, der mistede livet…
…de døde ikke forgæves.
Tusindvis af døde.
Det siges at have været endnu værre nordpå.
Vi kan aldrig møde Ishido sådan her.
Så…
…Anjin kontrollerer nu kanonregimentet?
Det er Toranagas beslutning.
Hæren plejede at være min, men nu er den ude af min kontrol.
Og alligevel…
At en barbar…
Hvad fabler du om?
Vores styrker er i kaos.
Vi står på randen af en nyttesløs krig,
og din bekymring er en enkel barbar?
Vi må skrive et nyt testamente.
Fader vor, du som er i himlene!
Helliget vorde dit navn,
Ske din vilje, som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød.
Og forlad os vor skyld,
som også vi forlader vore skyldnere.
Og led os ikke i fristelse,
men fri os fra det onde.
Thi dit er riget,
og magten og æren i evighed!
- Amen. - Amen.
Min herre, jeg har ydmyget Dem…
Jeg skammer mig dybt.
Ikke mig.
De har ydmyget Deres husstand
og min hatamotos hjem.
Jeg er ikke længere til nytte for Dem.
Jeg kan ikke styre mig, når hun er her.
Så bliv skilt.
Tilgiv mig…
Ikke nu, efter alle disse år.
Efter hendes faders forræderi
troede jeg, at hun ville værdsætte, at jeg skånede hendes liv.
Men hun har altid været kold.
Hun beder om døden igen og igen.
Årene har ikke smeltet hendes mur af is.
Men…
Det er anderledes med ham.
Mariko gør kun, hvad jeg beder hende om,
hvilket er mere end Dem.
Jeg beordrer Dem…
…til at isolere Dem fra hende i syv dage.
Anjin.
Anjin anmodede om et møde.
Fortæl ham, at jeg beklager det, der skete med hans hær.
Han beklager Deres hær.
Men jeg må vide,
hvorfor han gav mig sit kanonregiment i går.
Disse mange gaver, De har givet ham…
Han ønsker at vide grunden.
Han betvivler min generøsitet?
Han spørger, om De afviser dem.
Det handler ikke om afvisning.
Det har jeg allerede forklaret.
Jeg kan ikke tjene ham på den måde, han ønsker.
Så jeg ønsker at rejse.
Han kan ikke opfylde Deres ønsker.
Og han ønsker stadig at forlade Japan.
Hvad ønsker han i stedet?
Han spørger, hvad De ellers ønsker?
Hvis jeg skulle blive på Japanøerne,
ville jeg igen bede om at få mit skib tilbage…
Han beder om at få sit skib tilbage.
…så jeg kan sejle ud og møde hans fjender og mine,
portugiserne.
Så han kan sætte sejl imod portugiserne.
Som hans chefadmiral
kan jeg stadig give hans fjender problemer.
Jeg kan angribe portugisernes Sorte Skib på havet,
skade handel i havnen, der styres af hans katolske rådsrivaler.
Jeg hører, at de hedder Kiyama og Ohno.
Derved stopper jeg de portugisiske og katolske rigdomme og dertilhørende magt,
der bruges imod ham og hans land.
Det ønsker vores herre ikke.
Undskyld, vil De ikke oversætte?
Anjin ønsker at angribe det Sorte Skib
for at skade havnene, der kontrolleres af de katolske regenter.
Hvorfor ville jeg angribe en venligsindet nation?
Han siger, at portugiserne er en venlig nation,
og han vil ikke angribe deres skib.
Portugiserne er her ikke for Japans eller Toranaga-samas bedste.
De vil tilrane sig ting i deres Guds navn.
Hvorfor hænger De i det?
Hvad skændes I om?
Undskyld. Jeg bliver mindet om, at en tolk blot skal oversætte.
Siden De er min tolk og intet andet,
beder jeg Dem fortælle ham,
at Portugal kun tænker på at tjene penge.
Han mener, at portugiserne kun tænker på penge.
Jeg vil ikke diskutere dette mere.
Det var alt.
De bliver.
Hvad sker der mellem Dem og Anjin?
Intet.
Kun ord.
Jeg tolererer ikke denne splid i min klan.
Vi er farefuldt tæt på nederlag.
Jeg forstår.
Man kan ikke sætte sig selv forrest.
Jeg giver ikke Anjin, hvad han ønsker.
Men for at berolige ham
bedes De arrangere en nat for ham på et bordel.
Hyr deres bedste kurtisane.
Jeg tager mig af forhandlingerne.
Og tag med.
Som hans oversætter.
Hvis han skulle tale imens.
Ishido har taget regenterne som gidsler.
De er blevet låst inde på slottet sammen med deres familier.
Han tvinger dem til at stemme mod Toranaga.
Vi rejser nu.
Kom, denne vej.
Hurtigt, Shizu. Stig op.
Hun klarer det aldrig.
Vi sinker jer.
Du må selv advare Toranaga.
Nej.
Jeg beder dig.
- Skynd dig! - Jeg beklager.
Sendt bort ved porten. Det er værre, end vi troede.
Hvad er der sket, Deres Eminence?
Osaka-slottet er lukket.
Ishido påstår, der er et komplot om at dræbe arvingen.
Og han har beordret…
Og han har beordret, at ingen regent må forlade stedet,
før de kan vælge et femte medlem og dømme Toranaga til døden.
Hun står bag.
Lady Ochiba?
Fokus er blevet skærpet på at ødelægge Toranaga, siden hun vendte tilbage.
Den kvinde besidder ikke sådan en magt.
Undervurder hende ikke, Deres Eminence.
Barn af en myrdet busho.
Eneste gemalinde, der gav Taikō en arving.
Og hun hader Kirken.
Tiden er vist kommet til, at vi vender os mod Toranaga som en allieret.
Manden er en Minowara, Martin.
Jeg har aldrig forstået den klemme, han har på Dem.
Lad os bede til, at vi kan få ham over på vores side, når dette er ovre.
Lady Ruri!
Kom i tøjet.
De må straks tage afsted.
Deres fader blev myrdet i Kyoto.
Vend aldrig tilbage.
Moder…
Du må hellere smutte.
Han dræber den falske vasal.
Vi er alle den kvindes fanger.
Det nytter intet at sige den slags.
Dette er snart ovre…
Hvornår?
Når den femte regent bekræftes, og Toranagas trussel knuses.
Så vil Ishido frigive gidslerne.
Vi vil altid være deres gidsler nu.
Vi er bare nikkedukker.
Dette er enden på Riget.
Er det den fredsæra, som vores Taikō kæmpede for?
Vi kan ikke være for sikre i disse dage.
Vrøvl.
Ishido er intet andet end Taikōs yndlings-koshô.
God til nogle ting, men aldrig overvældende.
De vælger den forkerte allierede.
Kære lady Ochiba…
Det gør mig ondt at høre om Deres faders død.
Det er forfærdeligt, hvor magtesløse vi er overfor skæbnen.
Vi er alle blot småsten, der bevæges af strømmen.
Min mand regerer Japan,
og jeg kunne ikke give ham en arving… Vidste De det?
Det har tilhørt min familie i over hundrede år.
Det er unikt.
Jeg er klar til at give det til den gemalinde, der kan føde en søn.
De bliver fra nu af kendt som "Ochiba no kata".
En kvinde kan miste alt, hvad hun har…
…men hun kan også tage det tilbage.
Hun må stirre frygtløst ind i skæbnens onde øjne…
…og blive set.
Hvis vi får en søn,
vil anseelsen sprede sig…
Lord Ito…
…Deres gengivelse af vores afdøde herre var utrolig smuk.
Det er sødt af Dem, lord Ishido.
Jeg er blot et svagt glimt sammenlignet med hans stærke ild.
De er ikke alene.
Som dreng
så jeg op til Taikō som bevis på,
at en bonde som mig kan nå langt.
Nogle fødes under storhedens banner,
andre må selv gøre krav på det.
De er utrolig god til nōh, lord Ito.
Selvom De er højere end den Taikō, jeg tjente engang.
Hvis blot jeg kunne skære mine underben af…
Blot en skønhedsfejl, selvfølgelig.
Jeg tager det alvorligt.
Skuespil er min store passion.
Hvad med politik?
Har De hørt om plottet mod arvingen?
Der må sættes en stopper for Toranagas provokationer.
Vil De være med i Rådet og stemme for hans død?
Jeg værdsætter Deres visdom ved at foreslå lord Ito.
I al min tid med Taikō
omtalte han aldrig en kvinde, som han omtalte Dem.
Jeg begynder at forstå hvorfor.
Jeg savner Taikōs styrke.
I særdeleshed.
Det er, som om vi lever i hans skygge.
På de fleste måder.
Men til sidst skuffede han.
Han slap ikke af med Toranaga.
Er det derfor, at De hader ham sådan?
Knus Toranaga…
…og vi vil tale om Deres skygge i stedet.
Hele Osaka tilhører Ishido nu.
De er heldig, at De nåede væk i live.
Dette er galskab.
Min fader har kun været loyal overfor arvingen.
Det er dem, der smeder et komplot!
Vores allierede presses til at blive vores fjender
med hver dag, der går.
Medmindre de gennemskuer denne obskønitet og protesterer.
Hvis vi venter på det, vil det være for sent.
Det er blevet tid…
…til Røde Himmel.
Hvad er Røde Himmel?
En gammel plan…
Et enkelt og voldsomt angreb på Osaka-slottet.
Vi knuser Rådet og samler en ny regering.
Med Toranaga som eneste regent.
Shōgun…
Et angreb på Osaka er som at kvæle sig selv.
Ishidos allierede kontrollerer byen.
Lord Toranagas halvbroder…
…Saeki Nobutatsu. Vi kan slå os sammen med ham.
Det er ikke nok.
Hvad ville De gøre, Omi?
Et femte rådsmedlem, der adlyder Ishido,
betyder Deres død.
Røde Himmel er eneste løsning.
Måske kan det fungere, men…
Hvorfor løbe risikoen, når vi stadig har tid?
Vi har ikke tid til at vente.
Fader…
…tag din families arv, og bliv shōgun.
De har aldrig tabt et slag…
Fordi jeg aldrig er den første til at erklære krig!
Der bliver ingen Røde Himmel.
Jeg har aldrig ønsket at være shōgun,
og det vil jeg aldrig.
Find en plan, der ikke betyder den sikre død.
Jeg beklager det sene varsel, Gin,
men Toranaga bad mig høre,
om lady Kiku er ledig i aften.
Sikke en ære.
Og sikke smukt lakarbejde.
Det er desværre intet særligt.
Jeg skammer mig over at bruge den,
men så meget blev ødelagt under jordskælvet.
Lady Kiku vil være beæret over at tage sig af denne klient.
Men…
…jeg må kompensere dem, der havde reserveret hende.
Og efter jordskælvets brande
blev fire af stakkels Kikus kosoder ødelagt af vand.
Det er en hård tid for os alle.
Femhundrede monme vil være nok.
Undskyld, måske udtrykte jeg mig uklart.
Jeg ønsker ikke at købe alle tehuse i Izu,
kun en aften med lady Kikus ydelser.
Jeg ved ikke, om De har hørt om mit tehus,
men forstå venligst, at det ikke er et normalt bordel.
Jeg kan endda sige, at det er unikt i Japan.
Mine damer er de fineste kunstnere.
De udvider sindet og nærer sjælen.
Jeg kan forsikre Dem,
at prisen er velfortjent.
Hundrede monme.
Jeg kan ikke gå længere ned end 400.
Lord Toranaga ønsker uden tvivl at nyde sin aften.
Åh, undskyld…
Lady Kiku er ikke til lord Toranaga.
Hun er en gave til Anjin.
Han er hatamoto nu
og chefadmiral for lord Toranagas kanonregiment.
Jeg tænker, at 200 monme er nok.
Kommer De med?
Fordi…
…jeg hører, at De og Anjin aldrig ses adskilt.
Ja, det er min pligt at oversætte.
Så vil De nyde Deres tid i mit tehus.
Nogle kalder det Piletræernes Verden,
fordi mine damer er som åkander i en sø.
Der finder De ingen nysgerrige øjne fra verden udenfor.
Alt dette garanterer jeg… for så lidt.
Trehundrede monme bør være nok.
De bliver værdsatte gæster.
Lady Gin siger, at med lord Toranagas støtte
kan jeg blive den mest eftertragtede kurtisane i Kantō.
Jeg forstår ikke, hvorfor lord Toranaga
værdsætter barbaren sådan.
Barbaren betyder intet for mig.
Det er en stor ære, De har modtaget.
Lady Kiku er den mest eftertragtede kurtisane i Izu.
Det er ikke æren,
men mere at jeg ikke forstår, hvorfor pokker jeg modtager den.
Normalt må koner som jeg ikke gå gennem porten.
Men i dette tilfælde er der blevet gjort en undtagelse.
Kender Toranaga-sama til…
Der er intet at kende til.
Gins tehus er berømt for sine mange mirakler,
men du må være forsigtig.
Alle vores bevægelser bliver fulgt nøje.
Jeg håber, De vil nyde Deres private aften.
Hvad siger jeg?
Du bør dele din reaktion.
Sig, at hun er smuk.
"Sonata wa utsukushii."
Jeg er beæret over at tjene Anjin denne smukke aften.
Og jeg er taknemmelig for, at lady Mariko også kom hertil.
Det føles, som om vi bliver overvåget.
Vi må gøre vores bedste for at finde det så behageligt som muligt.
Og hvordan skal jeg finde det behageligt?
Ved ikke at lave en scene. For vores begges skyld.
Ros hende for måden, hun skænker din sake op.
Det er en sjælden kunst.
Kurtisaner som Kiku-dono øver det i flere år.
De skænker fint op.
Anjin roser Dem for Deres udskænkning.
Det må være meget anderledes fra hans hjemland.
Hun går ud fra, at det er anderledes i dit hjemland.
Meget.
I mit hjemland er prostituerede hverken så fine
eller så nysgerrige.
Han foretrækker vist sit hjemland.
Må jeg?
Hvorfor ikke?
Endnu en fin udskænkning.
Hana, se, hvor flasken stod.
Hvad ser du?
Ingenting, Storesøster.
Du ser, at flasken ikke længere er der.
Vi føler tilstedeværelsen mest, når den mangler.
Sandt, Storesøster.
Kiku-dono lærer sin unge lærling om tomrummet og dets symbolik.
Mariko.
Dette er et privat sted.
Det kan blive mørkt, hvis man ønsker det.
En kvinde kan ikke se væk, når en anden lider.
Måske vil Anjin lade mig forklare,
hvorfor Piletræernes Verden er blandt
de mest værdsatte steder.
Hun ønsker at forklare dig Piletræernes Verdens betydning.
Folk kommer hertil, fordi de vil glemme noget.
Kedsomhed, smerte, lidelse, skuffelse.
De fleste kommer for at flygte
fra kedsomhed eller smerte, lidelse eller skuffelse.
De tror, at dette sted handler om fysisk nydelse…
De tror, at dette sted handler om fysisk nydelse,
hvilket det gør.
Men det kan være meget mere.
Folk, jeg møder…
Folk, hun møder, ønsker et andet liv eller omstændigheder.
De ønsker at være et andet sted, end de er.
Jeg tilbyder Dem lindring.
Jeg tilbyder Dem lindring…
…og tryghed til at skabe et perfekt øjeblik,
som De ønsker at nyde fuldt ud.
Se på det, De længes efter.
Min nøgne krop.
Bare mig og intet imellem os.
Jeg inviterer Dem tættere på.
Jeg inviterer Dem…
…til at være med mig nu.
Jeg vil gerne invitere Anjin ind i et privat rum.
Hun inviterer dig ind i et privat rum.
Kommer De med?
Det kan kun være jer to.
Min fader overdænger ham med gaver.
Heldet ser ud til at være med ham.
Fortæl lady Kiku, at jeg ikke har ord til at takke hende.
Han udtrykker sin taknemmelighed.
Bed ham endelig komme igen.
Jeg ser frem til det.
Hun er beæret.
Hvordan gik det?
Anjin værdsatte sin gave.
Kiku er enestående.
Mariko…
Hvad husker De fra Deres barndom?
Jeg husker, at De var tæt på Ochiba no kata.
Dengang hed hun Ruri.
Jeg har ikke set hende,
siden hun blev Ochiba no kata.
Måden hun fører krig mod os…
Hvad har gjort hende til den kvinde, hun er i dag?
Skæbnen.
Lidelse.
Vi har alle ting, vi kæmper imod.
Men de fleste af os gør det med ære.
Tilgiv mig…
…men de fleste er mænd.
En mand går i krig af mange årsager.
Erobring,
stolthed,
magt…
Men en kvinde
er blot i krig.
Deres fader fortalte mig engang,
at han ønskede, De blev født som mand.
Nu indser jeg hvorfor.
Han havde store planer for Dem.
Så skulle han have valgt en bedre mand til mig.
Mariko…
Indser De ikke hvorfor?
Det var en del af hans plan.
At gifte Dem bort.
At sende Dem væk fra hans kamp.
Så De kunne overleve
og en dag vende tilbage og kæmpe færdigt.
I alle disse år må De have vidst…
Jeg svigtede ham.
Nej, Mariko.
Deres krig er ikke ovre.
Diskussionen er overstået.
Lord Ito er loyal overfor arvingen og Rådet.
Lad os stemme sammen.
Ja til Ito.
Hvad siger De, Sugiyama?
Beklager.
Men nej.
Der er ingen beviser for et komplot mod arvingen.
Jeg stemmer nej,
indtil alle gidsler er frigivet.
Gidsler?
De vanærer vores store Taikōs ønsker.
Så vanærer De Rigets mest trofaste tjener.
Jeg er den eneste her,
der tjener Riget.
Det vil give forsinkelse,
det er klart.
Jeg foreslår en rigsretssag mod Sugiyama,
så planerne kan fortsætte.
Undskyld, men jeg vil gerne vide…
Hvornår er "så"?
Vær tålmodig.
De er blot tinsoldater.
De aner ikke, hvilken fjende De skal møde…
De spurgte før,
hvorfor jeg føler, som jeg gør, overfor Toranaga.
Det begyndte, da jeg var barn i Azuchi.
Jeg betragtede ham i alle de år…
…han hviskede…
…lagde planer…
Ja, det var Akechi Jinsai, der myrdede min fader,
men det var Toranaga, der planlagde det.
Hans hemmelig hjerte er ikke hemmeligt for mig.
Det er alvorlige anklager.
Offentliggør dem, og han møder sin død hurtigt.
Hvad ville meningen være?
De kan ikke stoppe ham.
Har De hørt, hvad jeg gennemgik
for at skænke Taikō en søn?
Det lykkedes for ingen andre.
Hundredvis af kvinder… gemalinder…
Ikke for Daiyoin…
Daiyoin… der forgiftede mig med bitre urter
og tvang mig til at gennemgå skrækkelige ting for at blive gravid.
Kun jeg blev moder til arvingen.
Og ved De hvordan?
Ved at tvinge skæbnen til at se på mig.
Så jeg kunne
kradse dens øjne ud.
Vågn op, kone! Vi forlader slottet.
Vågn op!
Det var forkert
at holde med en simpel bureaukrat.
Det er alt, De nogensinde vil være.
Lord Sugiyama er død…
Dræbt af banditter på vej ud af Osaka.
Ishido kontrollerer snart Rådet.
Jeg forventer, at jeg bliver
ført for en falsk rigsret,
og der bliver erklæret krig mod min klan.
Jeg ønsker intet land.
Jeg ønsker ingen ære.
Men hvis forræderne bringer Taikōs arving i fare,
så må jeg forsvare ham.
Røde Himmel må ske.
Vi sender besked til min broder og beder om hans støtte,
og så angriber vi Osaka og knuser vores fjender.
Tiden er inde.
Tekster af: Ditte Marie Christensen