Vi er der næsten. Du får se. Det er nærmest en by.
Nej. Det er ligesom en lille by med mange børn.
Og der kommer hele tiden flere.
Vi har det sjovt sammen, og vi passer alle sammen på hinanden.
Ikke, Luci?
Men tro ikke, at I ikke skal i skole.
I er nødt til at lære matematik, spansk...
I vil savne vægge til at begynde med, med det er bedre end ingenting.
Cornelia, du er meget stille, er du ikke?
Kan du lide bogen? Jeg har mange flere.
Og biblioteket giver os nye hver måned.
Nogle gange laver vi varm kakao hos mig. Og der er slik.
Kan I lide kakao?
Hvor skal du hen?
I får se. Der er masser af børn.
Kom så, ud med jer.
Kom.
Luci, lad ikke de små blive distraheret.
De skal have noget rent tøj.
Bliver du derinde?
Kom nu, vær nu ikke stædig.
Jeg er ligeglad.
Men du vil gerne spise, ikke?
Hvor har du lært spansk?
Jeg ved, du har haft det hårdt.
Men alle er venner her.
Og der er masser af børn, der vil lege med dig.
Hvis du hellere vil læse, er det også okay.
Vær ikke bange. Kom ned, når du er klar.
Kom.
Kom nu, det er dit hjem. Se, du kan få mad der...
Hey!
Er det din?
Jeg læser også.
Hvad hedder du?
Cornelia.
Jeg hedder Tábata.
Du er lige kommet, ikke?
Hvis du har brug for noget, bor jeg der.
Og det er min bil.
Kom.
Kom du noget til?
Farvel, Cornelia.
Det var et uheld. Du så det.
Ikke? Du så det, det var et uheld.
Jeg ved det ikke.
Vi må på stationen.
Rosario siger, at alle er på vej derhen.
Dem alle sammen. De slår os ihjel.
Hvad gør vi så, Teo?
Bliver her og ser på regnen?
Vi kan ikke tage på stationen.
Det her er sindssygt.
De samme mennesker, der var efter Jordán, vil også have os nu.
Glem dem. Der sker ikke noget.
Vi tager til laboratoriet i Granada.
Vi laver papirarbejdet, og det er det.
Okay. Bliv du hjemme, jeg ordner det.
Vi burde begge to blive hjemme og slappe af, som om det ikke er sket.
-Ja. Men det skete, Teo. -Men det var sgu et uheld.
Du så det. Det var et uheld.
Jeg så ikke noget.
Hvad mener du? Det må du have.
Jeg ved ikke, hvad der skete. Da jeg fik mit våben ud...
Mine fingre var stive, og jeg ved ikke, hvad der skete.
Pistolen gik bare af. Jeg sværger, at jeg ikke ved, hvad der skete.
Hvad med Carmen?
Jeg tænker kun på hende.
Hvad foregår der?
-Med hvad? -Med hende, Teo.
Spørg mig ikke om det igen.
Carmen!
Stop!
Hvad så, smørblomst?
Du er faldet godt til,
selvom du stadig ikke vil tale.
Vil du ikke snakke?
Ja. Jeg har noget med til dig.
Her! Der!
Her!
Det er bedre. Du har et smukt smil.
Bare du har det godt.
Her. Så vi kan være gode venner.
"Vampyrer på Walpurgis".
Jeg har aldrig læst meget, men jeg var en god elev.
Jeg huskede godt.
Kan du lide den?
Du er den klogeste pige i hele lejren.
Nå, jeg vil lade dig komme videre med dine pligter.
En dag må du fortælle, hvor du er blevet så god til spansk.
Okay? Farvel, smørblomst.
Skt. Kristoffer, du har det. Skt. Kristoffer af kærlighed.
Skt. Kristoffer, du ved det. Skt. Kristoffer, jeg er ked af det.
Skt. Kristoffer, du er alles. Skt. Kristoffer, jeg ved det.
Cornelia, taler du aldrig?
De vil måske høre dig. På spansk.
Med din accent.
For fanden.
-Hvad sker der? -Ikke så meget.
-Hvad har du? -Det er pigerne.
Hvor er vi?
Jeg ved det ikke.
Cornelia, du får se, at det hele er fint.
Det er bare chokket ved at se blod. Er det ikke rigtigt, Luci?
Det, der betyder noget nu, er at nå lejren, så du kan hvile.
Og sove længe.
Jeg har vingummier, der kan hjælpe med at sove uden at tænke.
Og ham fyren slipper sgu ikke fra det, det lover jeg.
Du opfører dig godt, Cornelia.
De taler meget varmt om dig.
Nå.
Det er forbi.
Må jeg sidde her?
Med dig?
Eller her.
Måske her.
Nej. Endnu bedre...
Her.
Kan du lide det, du læser?
Jeg kender en historie.
-En historie? -Ja...
Det er ikke ligefrem en historie.
Måske kan du lide den.
Lige der, lige derovre...
Er der et træ.
Du kan ikke se det.
Men det er lige der.
Et meget gammelt, klogt træ.
Med en gammel stamme, som...
Som det træ, vi sidder på.
Det er et træ, der kan rejse.
Rejser træet?
Ja. Det er et træ, der bevæger sig.
Et helligt træ.
Men det kan ikke tale, selvom det har mange navne.
Fordi det har mange grene.
Den her lejr og disse mennesker er kun en lille gren.
Det har mange.
Mange mennesker og skabninger.
Skabninger, der er svære at se.
Det har også rødder.
Meget dybe rødder af meget gamle ting.
Og en kæmpe stamme.
En stamme, der ligner en dansende kæmpe.
Det træ er vidunderligt.
En dag kom nogle mænd fra et savværk
for at fælde det og tage træet.
Mænd er meget egoistiske.
Men en gruppe mennesker besluttede at mødes for at beskytte træet,
og de lærte at flytte det.
Som det flyttede sig.
Men savværkets mænd...
...gav ikke op.
De fortsatte med at søge og søge...
Og søge.
I virkeligheden er det der.
Lige her.
Jeg kunne godt lide historien.
Det glæder mig.
Du kan komme her, når du vil
og sidde og se på træet.
Men sig det ikke til nogen.
Det er hemmeligt.
Hvorfor spiser du aldrig? Det bemærkede jeg.
Du efterlader altid din mad. Kan du ikke lide at spise?
Jeg kan ikke lide det.
Jeg giver det til hundene.
Hunde har glemt, hvordan man jager.
Hvis jeg ikke fodrer dem, hvem gør så?
Må jeg fodre hundene?
Det er jeg sikker på, men...
Du bør gemme noget til dig selv.
Du skal være meget stærk.
-Nej. Carmen, lad være. -Lad mig komme igennem.
Lav nu ikke flere problemer. Kan du ikke se rodet?
Det er min søn og mand. Åbn den.
Carmen...
Lad mig komme igennem.
Nej, Carmen. Nej, vær sød!
-Nej, Carmen. -Hvad har du gjort? Lad mig være!
Vil du slå mig ihjel? Er det det, du vil?
-Stop! -Vil du slå mig ihjel?
Ud!
Slip mig!
Jeg vil se mit barn, vær nu rar!
Jeg vil se mit barn!
-Lad mig se ham. -Det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke.
Vær nu rar.
Vi tager hen til retsmedicineren i Granada med Josué. Vi tager Jordán med.
Jeg vil se ham.
-Ja, men jeg kan ikke. -Bare et øjeblik.
Undskyld, Carmen.
Åh, gud!
Carmen, du må fortælle mig om pigen.
Hvem var hun?
Jeg ved det ikke.
-Så du hende? -Jeg ved det ikke. Hold op.
Jeg vil se ham.
Lortested.
Det var et uheld. Jeg var der.
Stol på mig, hvis ikke Teodoro.
Teodoro...
Vidste du det?
Vidste du, at Teodoro prøvede at score hans søster? Vidste du det?
Hvordan har du det?
Teodoro har aldrig været normal.
Hvad med Carmen?
Hvad fanden laver du?
Slip mig!
Hvad skete der mellem jer?
Han har ikke sagt et ord.
Du er meget klog.
Slip mig!
Slip mig, for satan!
-Hvorfor fortalte du mig det ikke? -Fortalte hvad?
Hvorfor?
Slip mig!
Du ved, hvad der skete.
Hvorfor sagde du ikke, han var din søn?
Vil du leve?
Det er okay. Kom her.
Kom her.
Drømmer jeg?
Nej.
Bare rolig.
Jeg gør dig ikke noget.
Vil du leve?
Kom her.
Drik.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen