‫אבא, לייניאן תהיה שם?‬
‫אל תתרגש יותר מדי, אתה נשאר במכונית.‬
‫זה יהיה זריז.‬
‫לא עוד הרבה זמן, אחי. יום אחד נוסף וזה נגמר.‬
‫אנחנו נציל את קרטרה.‬
‫תכף אשוב.‬
‫בוא נלך.‬
‫תישאר במכונית!‬
‫אמארו!‬
‫מה את עושה כאן, אישה?‬
‫תראה את הבלגן הזה. מה נעשה עכשיו, אוזוריו?‬
‫אובאודו?‬
‫אובאודו, בני, תירגע.‬
‫אתה לא אמור להיות כאן.‬
‫תירגע...‬
‫תן לי את האקדח.‬
‫אתה לא יודע להשתמש בו.‬
‫זה מסוכן.‬
‫תירגע ותן לי אותו.‬
‫שודדים חדשים‬
‫רוצה אחד?‬
‫יש בזה ויטמינים.‬
‫תראה.‬
‫מה נעשה בכסף?‬
‫ניקח את הנתח שלנו, ניתן ללייניאן את שלה,‬
‫ואת השאר נפקיד בבנק, לשם שינוי.‬
‫אנחנו מפקידים את הכסף, ואז גונבים אותו בחזרה...‬
‫- מים? - כן.‬
‫אביא ארוחת צהריים ואז אשחרר אותך.‬
‫בסדר!‬
‫ארוחת צהריים נשמעת טוב!‬
‫פסטה עם רוטב פסטה!‬
‫תתכופפו!‬
‫- בוא, סאביה! - סיבירינו...‬
‫צא משם!‬
‫- סיבירינו! - תתכופף, טירולזה!‬
‫תתכופפו!‬
‫- חזור לכאן, ז'רמיאס! - צאו, מזדיינים!‬
‫צאו משם, לעזאזל!‬
‫- לעזאזל! - בואו הנה, שניכם!‬
‫- זה הגיע משם! - קום!‬
‫- קום, לעזאזל! קדימה! - בואו נראה אתכם!‬
‫סאביה, אש! לעזאזל!‬
‫- תחזרו הנה! - תירו בכולם!‬
‫מהר! תמשיך לירות, סאביה!‬
‫קדימה!‬
‫תחזיק מעמד! רק תחזיק מעמד!‬
‫- הם באים לתפוס אותנו! - הם שוטרים?‬
‫לעזאזל!‬
‫רגע! אוזלת לנו התחמושת, לעזאזל.‬
‫אקח את הרובה של סיבירינו. זה הסיכוי היחיד שלנו.‬
‫- לא, לעזאזל! - קדימה!‬
‫- אתה מטורף? - תחפה עליי!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫קדימה!‬
‫- מהר, לעזאזל! - חזור!‬
‫הרגל שלי!‬
‫אתה בסדר, טירולזה?‬
‫אובאודו! קח את הכדורים!‬
‫בן זונה!‬
‫אני רוצה את החלק שלי בכסף, חבורת בוגדים!‬
‫- בן זונה! מה העניין, לעזאזל? - לך להזדיין, אמיאסו!‬
‫חתיכת בוגד!‬
‫נדפקנו, לעזאזל!‬
‫זוז. קדימה.‬
‫דוזנטוס, לך לשיחים.‬
‫תחפה עליו, טומאדה.‬
‫עכשיו! רגע!‬
‫לעזאזל.‬
‫בוא איתי.‬
‫קדימה.‬
‫לעזאזל!‬
‫- קדימה. תמשיך לזוז! - תחפה עליי, לעזאזל!‬
‫קדימה, מואדה! תחפה עליי!‬
‫ז'רמיאס, שם!‬
‫- קדימה! - קדימה, זוז!‬
‫אני אחפה עליך!‬
‫רק באתי לקחת את הנתח שלי. חשבתי שאנחנו צוות.‬
‫רק בגיהינום, מואדה!‬
‫תוותרי, חתיכת כלבה זקנה!‬
‫אני אוריד לך את הראש!‬
‫נדפקנו!‬
‫זה נגמר, ג'ינורה.‬
‫לעזאזל!‬
‫אל תזוז, חתיכת מזדיין!‬
‫אל תירה.‬
‫נצטרך לחכות.‬
‫לעזאזל, איפה אובאודו?‬
‫- תתקדם למעלה! - תחפה עליי, לעזאזל!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫סאביה!‬
‫לך לעזאזל, מזדיין זקן!‬
‫סאביה!‬
‫קום!‬
‫לעזאזל!‬
‫תפסו אותו!‬
‫זה נגמר, לעזאזל! הפסדתם!‬
‫עזוב אותי, אובאודו.‬
‫פשוט עזוב אותי. תפוס את המזדיין הזה! קדימה!‬
‫עזוב אותי, אובאודו! לך!‬
‫סאביה?‬
‫סאביה!‬
‫סאביה, לא!‬
‫רד ממני!‬
‫שחררי, לעזאזל!‬
‫מה עכשיו?‬
‫חתיכת כלבה, את תמותי מהאקדח של אבא.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫שלחנו את המזדיינים האלה ללקק את הביצים של אמארו וקיירו בגיהינום!‬
‫אמיאסו!‬
‫אל תדאג, טומאדה.‬
‫- הנמושה הזה לא הורג אף אחד. - רחמנות, אובאודו.‬
‫- כולנו... - כולנו בנדיטים!‬
‫אתה הורג או שאתה נהרג, אבל המזדיין הזה לא מוכן ללמוד!‬
‫שתוק, אמיאסו!‬
‫סאביה הנמושה למד את הלקח שלו.‬
‫בדיוק כמו סיבירינו!‬
‫מתי תלמד, אובאודו? חתיכת מזדיין!‬
‫רגע. אל תעשה את זה, אחי.‬
‫חתיכת נמושה!‬
‫הוא לא הורג אף אחד!‬
‫אובאודו!‬
‫תרים את הראש הדפוק שלך!‬
‫חתיכת פחדן בן...‬
‫הבן של אמארו וקיירו סוף כל סוף למד להיות גבר.‬
‫הרגליים שלי הורגות אותי.‬
‫בוא.‬
‫בזהירות! הנה.‬
‫בוא. הנה!‬
‫קדימה.‬
‫איפה סאביה?‬
‫הבן שלי...‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה את הבן שלי בחזרה.‬
‫אני הדבר היחיד שיש.‬
‫אלה לא חייבים להיות החיים שלך.‬
‫- אתה עוד יכול... - יכול מה?‬
‫להיות מפסידן? להיות מושפל?‬
‫לשבת ולצפות בך גוסס בבית חולים?‬
‫רצית לדעת מה אני עושה.‬
‫הנה זה.‬
‫אני בנדיט, שודד בנקים.‬
‫כי זה הדבר היחיד שחשוב בחיים. כסף.‬
‫בעזרת כסף אוכל להציל אותך ואחרים.‬
‫ומי יציל אותך?‬
‫אותי?‬
‫מה איתך?‬
‫אתה תתבכיין או תעשה משהו בנידון?‬
‫כי אלה החיים שלי. החיים שלי!‬
‫אם אתה רוצה ללכת, אתה יכול.‬
‫צריך להיות כאן מישהו שיקבור אותך.‬
‫- אלוהים! - יש פה כארבעה מיליון ריאל.‬
‫אולי אפילו יותר. לא ספרנו.‬
‫תראה את זה. יש פה הרבה כסף.‬
‫סוף כל סוף המצב יוכל להשתנות. לא עוד משפחת מליירו בעירייה.‬
‫היי...‬
‫מה קרה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫ספר לי.‬
‫אתה מתחרט על זה?‬
‫יש דברים שאני צריך לטפל בהם.‬
‫נוכל לדבר אחר כך.‬
‫זהו זה, חברים. פאולינו בשבילנו, פאולינו איתנו.‬
‫אל תדאגו. יהיו אוכל, חטיפים, מים וגם הסעות.‬
‫ומובן שישלמו לכם. אבל אנחנו חייבים לדפוק בכל דלת.‬
‫ואל תחשבו בכלל לחפש בר.‬
‫נצטרך לעבור מדלת לדלת ולכסות את כל האזור.‬
‫אנחנו מסוגלים לעשות את זה. אתם מוכנים לצאת לעבודה?‬
‫תיצרו שורה. אני צריכה לרשום את השמות שלכם ופרטי מידע נוספים.‬
‫בסדר? וזכרו, פאולינו איתנו, פאולינו בשבילנו.‬
‫קדימה, חברים.‬
‫בואו נעבוד. פאולינו איתנו, פאולינו בשבילנו.‬
‫איפה היית, ליי?‬
‫איך גרמת לו לתת את הכסף הזה?‬
‫ספרי לי, פרוצה.‬
‫חלק מהעסקה זה לשכב עם בנדיט?‬
‫פתחת את הרגליים שלך תמורת כסף?‬
‫אני לא מזדיינת תמורת כסף, פאולינו.‬
‫אני מזדיינת כי אני רוצה.‬
‫בכל פעם שאני רוצה. עם מי שאני רוצה.‬
‫נאלצת להפוך לזונה של וקיירו בשביל כסף?‬
‫- תגידי לי! - אל תיגע בי!‬
‫אני אעזוב הכול ואגיש תלונה!‬
‫תעשי את זה!‬
‫אני אסגיר אותך ואת המאהב שלך למשטרה!‬
‫אנחנו יחד בזה. נכון?‬
‫אז אנחנו נישלח לכלא יחד.‬
‫אין עוד "אנחנו", פאולינו.‬
‫אז מה יקרה?‬
‫תפתח את בית המטבחיים המחורבן!‬
‫השם שלך כתוב על פתק ההצבעה,‬
‫אבל מעתה ואילך אתה עובד אצלי, מועמד.‬
‫תוציא את חפציך מחדר השינה.‬
‫סיימנו עם עניין הבעל, אתה רק הפוליטיקאי.‬
‫- יש עוד מישהו? - לא, גברתי. לא שראיתי.‬
‫רק הארבעה האלה.‬
‫ואיך מצאת אותם?‬
‫הגעתי לכאן כדי לצוד ברווזים, את יודעת איך זה.‬
‫מומחה לזיהוי פלילי‬
‫משטרה אזרחית‬
‫היי, ברבוזה...‬
‫תבדוק את הבליסטיקה בגופות האלה.‬
‫יש דיווח על ילד שהיה נוכח בטבח.‬
‫הילד הזה הוא מר אובאודו שנמצא פה היום.‬
‫עכשיו, כשמדינת סיארה יודעת שחזרת,‬
‫אנחנו רוצים לדעת דבר אחד,‬
‫איפה היית בזמן הירי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה לא יודע?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫אתה לא יודע, אתה לא זוכר...‬
‫אנסה לעזור לך.‬
‫אז זה מזכיר לך משהו?‬
‫עדיין כלום?‬
‫מה עם זה?‬
‫אילו זיכרונות שבו אליך? תגיד לנו מה הזיכרון הראשון שעולה בדעתך.‬
‫אני זוכר...‬
‫טנדר, דרך...‬
‫בסדר.‬
‫וזהו זה.‬
‫- ואז אבא שלי מצא אותי. - אביך המאמץ.‬
‫אבא שלי.‬
‫אז אתה כנראה לא זוכר, או שאולי לא ידעת,‬
‫שבמשטרה מעולם לא מצאו את האקדח שהרג את אוזוריו.‬
‫כבודה, אני מבקשת להתעלם מהשאלה הזאת.‬
‫הלקוח שלי היה בן עשר בסך הכול.‬
‫אם הוא לא זוכר את הטבח, כיצד הוא יזכור אקדח שהיה לכאורה?‬
‫השאלה נדחתה.‬
‫אתה מעלה השערות.‬
‫השערות? אבל, כבודה, מר אובאודו בעצמו הוא הוכחה.‬
‫הוכחה בלי זיכרון, אדוני התובע.‬
‫עד שתימצא ראיה חדשה, זה יהיה התצהיר הרשמי.‬
‫בית המשפט סיים. יום טוב.‬
‫אדוני הסנטור.‬
‫נצטרך משהו אחר.‬
‫משהו כמו...‬
‫מידע שיוכל להוביל אותנו היישר למשפחת וקיירו.‬
‫לך.‬
‫איך היה?‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫אובאודו.‬
‫דבר איתי.‬
‫מה קרה?‬
‫תראו לי איפה מתו ההורים שלנו.‬
‫אז...?‬
‫יש בחורה חדשה שחוקרת מקרים של שוד בנק.‬
‫היא שוטרת מפורטלזה. המושל סומך עליה.‬
‫נראה שלא רק שהאקדח שהרג את אוזוריו עדיין בסביבה,‬
‫אלא השתמשו בו כדי להרוג ארבעה אנשים בסמוך לקישבומירים.‬
‫וככל הנראה זה אותו האקדח שהשתמשו בו כדי לנסות ולהרוג את גסטו.‬
‫כעת זה תלוי בך, אדוני התובע.‬
‫- אכלת? הנה חטיף. - יש כמה מצרכים בחוץ, בסדר?‬
‫בבקשה, מר אנטוניו.‬
‫תראו קצת התלהבות, חברים. תחזרו רק אחרי שתסיימו, בסדר?‬
‫פאולינו חייב לנצח! קדימה. זה עכשיו או לעולם לא.‬
‫- בואו נעשה את זה! - הנה, קח חטיף.‬
‫פאולינו שם! פאולינו עכשיו!‬
‫מספר 32. אל תשכחו.‬
‫צהריים טובים.‬
‫- מוצא חן בעינייך? - יפה!‬
‫- הקב שלך. - תודה.‬
‫אחדות‬
‫פאולינו לייצ'י. תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫פאולינו לייצ'י!‬
‫תחנת משטרת קרטרה‬
‫הלו?‬
‫זזה?‬
‫מי זה?‬
‫רק תקשיבי.‬
‫השוטרים בדרך אלייך.‬
‫הם מחפשים את האקדח של אמארו.‬
‫המשטרה מגיעה.‬
‫בשביל מה?‬
‫מה?‬
‫האקדח!‬
‫- בוקר טוב. - בוקר טוב.‬
‫סליחה, אנחנו צריכים לערוך חיפוש בבית.‬
‫את צריכה לדבר קודם עם זזה. היא בטח נמצאת במסדר.‬
‫בוקר טוב.‬
‫מיס סיזליה וקיירו?‬
‫כן?‬
‫התובע כבר מדבר איתה, אז אל תדאג.‬
‫יש לנו צו חיפוש לבית שלך.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אנחנו גם ניקח את מר וקיירו למעצר.‬
‫- מה זאת אומרת? - מה אובאודו עשה?‬
‫מה האישום?‬
‫אובאודו חף מפשע.‬
‫משפחת מליירו מאחורי זה.‬
‫בלי אלימות, בסדר?‬
‫הגענו לכאן רק בשביל האקדח.‬
‫היי! אל תנסו לעצור אותנו.‬
‫הפרעה היא פשע.‬
‫לא, בני.‬
‫- לא, אובאודו. - סליחה.‬
‫מצאתם משהו?‬
‫בינתיים כלום, אבל אנחנו מחפשים.‬
‫תמשיכו לחפש. לקחתי את מה שבאתי בשבילו.‬
‫גברת נט, כמה מכלי דלק יש לנו?‬
‫קהילת בראבו וקהילת סנטו אנטוניו מקבלות שלושה כל אחת.‬
‫קחי כמה עלונים בשבילי, ואל. אקח אותם בקופסה הזאת.‬
‫למי שייכות סלסילות האוכל האלה?‬
‫מר ארנסטו, איזו הפתעה. קרה משהו? מה שלום אובאודו?‬
‫הוא בכלא.‬
‫בכלא?‬
‫את חייבת לעזור לו.‬
‫- ולא הרגשת כך קודם? - לא.‬
‫- אני צריכה טובה. - לייניאן?‬
‫- אתה מכיר את אובאודו? - כן.‬
‫- הבן של מר ארנסטו? - כן.‬
‫הוא בכלא.‬
‫אני צריכה שתאשר שהוא היה כאן כשתקפו את גסטו.‬
‫- מותק, מה שאת מבקשת... - הוא היה איתי, דוד.‬
‫אתה מבין?‬
‫זו הסיבה שאני מבקשת ממך.‬
‫אבא שלך היה פה פעם.‬
‫ועכשיו אתה.‬
‫אני לא יודע דבר על אבא שלי.‬
‫אני חף מפשע.‬
‫היית מת.‬
‫עכשיו הופעת כשאתה בחיים.‬
‫הגעת באמצע מערכת בחירות,‬
‫משום מקום, כשאתה מציע תמיכה למועמד הנגדי...‬
‫ואז מישהו ניסה להרוג את ראש העיר.‬
‫זו הסיבה שאני כאן?‬
‫קליעים מהאקדח של אבא שלך‬
‫נמצאו בזירה שבה הותקף גסטו.‬
‫האקדח נעלם,‬
‫ואז הוא צץ משום מקום בערך באותו הזמן שהגעת.‬
‫תוכל להסביר את זה, בחור קשוח?‬
‫אתה משוחרר בינתיים.‬
‫עורכת הדין שלך אמרה שהיית בבית החולים עם אבא שלך‬
‫בלילה שבו הותקף גסטו.‬
‫- שלום לך. - היי.‬
‫צפוף, נכון, ליי?‬
‫בואי הנה.‬
‫ליי!‬
‫וואו! סליחה.‬
‫- אתה מוזמן להיות כאן. - תודה.‬
‫מתי להכיר את הקאובוי מהעיר הגדולה.‬
‫אני מכיר את המשפחה שלך, אבל אתה מסתתר היטב.‬
‫- אתה נהנה מהמסיבה? - אני מרגיש בבית.‬
‫- יפה! - קוראים לנו להיכנס.‬
‫תירגעי, מותק.‬
‫תודה על המאמצים שלך לתמוך במסע הבחירות. הוא מתקדם יפה.‬
‫עכשיו אשתי ואני נתקדם‬
‫ונדאג לכל המשפחות שלנו.‬
‫פאולינו, בוא נלך.‬
‫- תיהנה! - תודה.‬
‫- בוא נלך. - נעים להכיר אותך.‬
‫- נעים להכיר אותך. - בואי, מותק.‬
‫- בואי נלך. - כן.‬
‫זה היה מיותר.‬
‫שלוט בעצמך.‬
‫את לא מבינה, ליי. אני הגבר שאת נמצאת איתו.‬
‫אני זה שיהיה בתפקיד. אז מי צריך לשלוט בעצמו?‬
‫לא מי שסטרו לו.‬
‫באיזה עולם אנשים מנסים להרוג אדם חף מפשע?‬
‫אדם טוב שרוצה את הטוב ביותר עבור קרטרה.‬
‫אני לא האדם שקרטרה צריכה לחשוש מפניו, כי אני לא עבריין!‬
‫אני הבחור הטוב!‬
‫אתם יודעים טוב מאוד מי העבריינים! נכון?‬
‫כן!‬
‫האם אתם מצביעים לעבריינים?‬
‫- לא! - לא, נכון? אתם יודעים למה?‬
‫כי רק עבריינים מצביעים לעבריינים!‬
‫המסדר הזה לכאורה... אתם יודעים מה זה?‬
‫הם עבריינים!‬
‫נכון?‬
‫אנשים שמשחקים באמונה של אנשים כמו שהם עושים‬
‫יישרפו בגיהינום!‬
‫הם צריכים להישרף בגיהינום!‬
‫ראיתי את המוות.‬
‫המוות לא לקח אותי.‬
‫אבל הוא לימד אותי משהו.‬
‫האמת היא שהוא נתן לי סימן.‬
‫יודעים מה היה הסימן?‬
‫זה היה הסימן!‬
‫אלה אנחנו נגדם!‬
‫הם לא ביקשו מלחמה כשהם ניסו להרוג אותי?‬
‫אז אתן להם מלחמה!‬
‫בואו נהרוס את החרא הזה!‬
‫בני.‬
‫בוא נשב.‬
‫תשכח מזה, מר ארנסטו.‬
‫לעולם לא נראה עין בעין.‬
‫הבנתי את זה כשהיית בן 14.‬
‫אבל התעקשתי.‬
‫ללא הועיל.‬
‫עשיתי כל שביכולתי כדי להציל אותך.‬
‫אפילו משהו שחשבתי שלעולם לא אעשה.‬
‫אני הייתי זה שביקש מלייניאן...‬
‫להשיג את המסמך מהרופא.‬
‫אני יודע...‬
‫שאני אבא טוב.‬
‫אתה האב הטוב ביותר שיכול היה להיות לי, מר ארנסטו.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אני הולך הביתה.‬
‫- רוצה שאלך איתך? - לא. אין צורך.‬
‫אני...‬
‫אלך לבד.‬
‫אהבה - אחדות‬
‫- קדימה! - אל תירה, ילד! תשברו הכול!‬
‫המסדר הדפוק הזה!‬
‫- תשברו את החרא הזה... - לעזאזל!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אין היום מיסה. תחזור לבית הדפוק שלך!‬
‫לך לישון, זקן!‬
‫חלאה!‬
‫לא שמעת אותי? תתחפף מכאן!‬
‫בחייך, בן אדם. לא מאוחר מדי בשבילך? תתחפף מכאן! לך הביתה!‬
‫אתם...‬
‫לכו הביתה!‬
‫חבורת פרחחים!‬
‫- חלאות! תתחפפו מכאן! - הזקן הכה אותך?‬
‫אתה חלש כל כך!‬
‫בואו נראה!‬
‫הרגת אותו?‬
‫למי אכפת? בוא נשרוף את הכנסייה הזאת!‬
‫בואו נשרוף את המקום הזה!‬
‫בואו נעשה את זה!‬
‫נעלה הכול באש, לעזאזל!‬
‫מהר, לעזאזל! נשרוף הכול!‬
‫בואו נשרוף את המסדר הדפוק הזה!‬
‫- בואו נעשה את זה, לעזאזל! - קדימה, לעזאזל! קדימה!‬
‫קדימה, לעזאזל!‬
‫הכסף, לעזאזל!‬
‫לעזאזל!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫בואו נפנה את האשפה...‬
‫תסתלקו מכאן!‬
‫עצרו אותם!‬
‫קדימה!‬
‫כאן!‬
‫- אתה מטורף? - אני אדרוס אותך!‬
‫חתיכת משוגע! קדימה, תעשה את זה!‬
‫תפני את הדרך!‬
‫צאו!‬
‫מר ארנסטו?‬
‫צאו עכשיו!‬
‫- קדימה! - צאו!‬
‫צאו!‬
‫לעזאזל!‬
‫קדימה!‬
‫צאו!‬
‫קדימה!‬
‫מה זה היה?‬
‫עצרו!‬
‫אתה מת!‬
‫הזרוע שלי! לעזאזל!‬
‫חתיכת מזדיין!‬
‫החוצה!‬
‫הצילו, רוצו!‬
‫שריפה!‬
‫חברים, זה נשרף!‬
‫לעזאזל!‬
‫הצילו!‬
‫לא, ג'ילבניה!‬
‫תירגעי!‬
‫ז'רמיאס!‬
‫ז'רמיאס...‬
‫ז'רמיאס!‬
‫עזרו לו!‬
‫תיזהרו על הראש שלו.‬
‫תירגע.‬
‫- ז'רמיאס... - תירגעי, דודה.‬
‫אבא שלך...‬
‫זה בסדר.‬
‫- אבא שלך... - מה?‬
‫אבא שלך בפנים.‬
‫מה?‬
‫היי!‬
‫מה אתה עושה? לעזאזל עם הכסף!‬
‫- לעזאזל עם זה! - אבא שלי...‬
‫אבא שלי בפנים.‬
‫אבא!‬
‫- אבא! - מים!‬
‫אנחנו צריכים מים!‬
‫- אבא! הצילו! - אובאודו, בני!‬
‫אבא!‬
‫אובאודו!‬
‫אובאודו, בני!‬
‫תביאו עוד מים! הצילו!‬
‫אבא!‬
‫אובאודו!‬
‫"אבינו שבשמיים,‬
‫"יתקדש שמך.‬
‫"תבוא מלכותך,‬
‫"ייעשה רצונך כמו בשמים כן בארץ.‬
‫"את לחם חוקנו תן לנו היום וסלח לנו את חובתנו‬
‫"כי סולחים גם אנחנו לכל החייב לנו.‬
‫"ואל תביאנו לידי ניסיון, כי אם חלצנו מן הרע.‬
‫"אמן!"‬
‫לא!‬
‫אני אוהב אותך, אבא!‬
‫אני אוהב אותך!‬
‫לא!‬
‫תרגום כתוביות: צחי טולדו‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬ חלצנו מן הרע.‬