Ходімо їсти.
Я вдячний
за цей новий день,
за їжу на нашому столі…
за мене й мою сім'ю.
Маріє, зачата без гріха,
молися за нас, ми звертаємося до тебе. Амінь.
Трясця!
Що ти робиш, Діноро? Боже, це не іграшка для дівчаток.
НОВІ БАНДИТИ
БРАТЕРСТВО ТРЬОХ
ВІЙСЬКОВА ПОЛІЦІЯ
- Хтось хоче кави? - Може, пива?
Я принесу одне.
Перерва закінчилася, невдахи!
У що це ви граєте?
Пішли ви!
Рухайся! Ти здурів?
Рухайся, старий паскудо.
Руки за голову.
Уставай! Телефон поклади сюди!
Глянь на мене!
Я тобі у вухо заціджу. На підлогу.
- Глянь на мене! Уставай! - Не вставай!
Чорт, уставай!
Іди, трясця! Іди!
Зараз вигребеш, довбню. Іди!
Чорт.
- Їдьмо! Рухайтеся! - Їдь, Сабіа!
Уперед!
Їдемо!
Їдьмо!
Їдемо!
Їдьмо.
- Нумо! Будьте уважні! - Приїхали.
Усі всередину!
- Ходімо! - Ходімо!
Ідіть додому!
Іди!
- Рухаємося, трясця! - Агов!
Іди! Увага!
Руки вгору! На підлогу, бляха!
- Чорт! - Іди, трясця! На підлогу! Замовкни!
Не волати!
- Замовкни! Лягай! На підлогу. - Ідемо.
- Чорт, на підлогу! - Зброю на підлогу!
Руки на голову! Ворушіться!
Ідіть!
- Сидіть тут. - Ходімо! Нумо!
Замовкніть!
Доброго ранку, люди. Це пограбування.
Робіть, що кажуть, і ніхто не постраждає.
Усі туди.
Ідіть! Рухайтеся всі, трясця!
Ідіть, чорт!
- Іди, тихо! - На підлогу!
- Швидко! - Ну ж бо! Рухом!
Усі тихо. Стуліть пельки!
Ну ж бо, блондинко. Голову донизу.
Голови донизу й моліться! Уже!
Іди бери. Ну ж бо!
Стіна затовста. Треба більше часу.
- Іди. Я допоможу. - Ходімо.
- Скільки? - Не хвилюйся, усе під контролем.
Роби своє, я робитиму своє.
Зачекай.
Ходімо, швидко.
- Ніхто не рухайтеся. - Поспішайте. Ідіть.
Агов, курво! Ти чому не рухаєшся?
- Ти застигла? На підлогу! - Агов, заспокойся.
Що таке?
Спорожни його, чорт! Забери все.
Пані, прошу, заспокойтеся.
Прошу, ходіть. Ну ж бо. Сядьте там.
Послухайте всі!
Ми грабуємо банк, а не вас.
Коли закінчимо, повернемо телефони.
Заберете їх пізніше. Зрозуміло?
Як там справи?
Ти не бос! Ще три хвилини. Зачекай!
Трясця!
- Що то за чортівня? - Тихо.
Чорт забирай.
Що то була за чортівня?
- Ти здурів? - Якого біса?
Думаєш, опублікуєш, і тобі нічого не буде?
- Заспокойся! - Що?
- Не стріляй! - Я тобі дупу надеру!
Цей чувак хоче опублікувати наші обличчя.
Ти що, хочеш померти? Дай мені телефон і забирайся.
- Біжи! - Не треба стріляти.
Чорт.
Ми йдемо.
Ходімо.
Чортів недоумок.
Агов! Що там у вас, бляха?
Ну ж бо! Хутчіш!
- Швидше! - Моедо!
Рухайтеся, чорт!
Бляха, хутчіше!
- Ну ж бо, трясця! - Швидше.
Ходімо! Хутко! Іди, Жереміасе.
Бляха, ходімо. Ну ж бо. Хутко.
Агов!
У когось є несплачені рахунки?
Є в когось?
Банк усе сплатить, бляха!
Їдьмо, люди!
Якого біса? Ходімо!
Швидко, чоловіче. Рухайся!
- Забираймося! - Їдьмо!
- Чорт, бігом! - Їдьмо! Уперед!
Забираймося звідси!
Агов, люди, їдьмо!
- Ось і все, бандо! - Рушаймо!
Рухайтеся, хлопці!
Чорт, так!
Нехай живе Амаро Вакейро!
Алло?
Вражий…
Що таке?
Що ти в біса робиш?
Якого дідька, Убалду?
Агов!
Зупини авто!
Рухайтеся!
Зачекай!
- Мені потрібен мотоцикл. - Навіщо?
- Дещо зробити. - Що саме?
- Нам усім треба знати. - Їдьте без мене, Сабіа.
Я візьму 30 тисяч зі своєї частки. Решту потім.
Куди ти їдеш?
Їдеш зараз, коли все так добре?
Мій тато в Сан-Паулу.
Вони знайдуть тебе й нас усіх, чорт!
Я не передумав, трясця!
Там понад 300 штук на кожного!
Ясно?
Я повернуся. Цього не вистачить на мої проблеми.
- Моє життя тепер у Кратарі. - Ми віримо цьому виродку?
Чорт, їдьмо! Ну ж бо!
- Їдьмо. - Рухайтеся.
- Їдь! - Їдьмо!
Рушаймо!
Раулю?
Це я, тату, твій син.
Де ти був?
Я знайшов листи, тату.
Дізнався, що отримав спадок.
Я їздив у Кратару.
Познайомився із сестрами.
Брате…
Цей тост за тебе. За те, що дбав про мого тата.
Цей чоловік сильний.
І що тепер?
Ти про що?
Справді, брате? Розповідай.
Ти переїжджаєш до Сеари?
Виявляється, у мене там сім'я.
І земля теж. Побачимо.
Це все.
Ти знаєш, що ти мені брат, так?
Я знаю, що там люди голодують.
Але не ти.
Що ти замислив?
Уявляєте, що зробили ці бандити?
Підірвали сейф і забрали гроші,
а потім один із них, якийсь сільський Робін Гуд,
почав розкидати гроші й сказав клієнтам, їхнім заручникам,
що вони вільні
і можуть забрати трохи здобичі, щоб розрахуватися з боргами.
Наче в кіно, еге ж?
Ви це чули, люди?
Пані мало не подякувала нам за пограбування банку.
- Навіть назвала нас ввічливими. - Через Убалду.
Я так думаю.
А що поліція?
Поліція? Немає поліції, Діноро.
Я піду до банку й запрошу касирку на побачення.
Накуплю їй усілякого й усю ніч танцюватиму форро.
Убалду тобі це дозволить?
Тепер усе вирішує Убалду. Підлабузник.
«Агов, Убалду, можна мені посрати?»
«Убалду, можна шпекнути касирку?»
- Ось як усе. - Лише один нюанс.
Кожен з вас має по 300 тисяч.
- То й що? - Невдячний падлюко.
Ходи, твоя черга. Давай!
- То що? - Я виграв! От невдахи!
Діноро, я повертаюся. Готуйтеся вирушати.
Попроси шість. Чорт!
Агов, купко слабаків.
Ми їдемо.
- Відпочинок закінчився. - Ну от.
Три дні в цій дірі. Годі.
Тепер ця курва буде розпоряджатися? Круто…
- Твій хід. - Покажи, що маєш, трясця.
Агов, поганцю!
То ти все продав?
Усі меблі…
Знаєш, як довго я це все збирав?
Я все віддав.
Віддав?
Бо тепер ти багатий, так? Бізнесмен.
Я маю електромайстерню.
Майстерні тут неприбуткові, уявляю, як там.
Повір мені, тату.
Повірити тобі?
Після того…
як ти відмовився від кар'єри?
Якої кар'єри?
Я роблю це для тебе, для нас.
Приїхало таксі.
Діноро, хто ці люди? Вони приїхали на аукціон?
Гадки не маю. Піду гляну.
Ґерсоне, візьми табличку.
Привіт, Діді.
Хто ці люди?
Іншу!
Обережно, друже.
Чудово.
ВИ В НАЙКРАЩІЙ ФОРМІ
Приїхали, тату.
Що скажеш?
Я знаю, треба ще облаштуватися,
але це краще, ніж квартира в Сан-Паулу.
Отже, тут ми животітимемо?
Ні.
Тут ми житимемо.
Це там ми животіли.
Подушка зручна?
Відпочинь.
- Добраніч. - Добраніч.
- Ще води дати? - Ні.
Готово.
МІТИНГ ҐАСТОНА МАЛЕЙРУ 13 ЖОВТНЯ
Ти це бачила, тітко Зезо?
Ґастон повісив своє фото перед нашим житлом.
- Справді, люба? - Так. Щоб нас спровокувати.
Не хвилюйся. Я все владнаю. Він думає, що дуже сміливий. Побачимо.
Давай, Діноро, скинь цього поганця!
Виродок!
Давай! Це непотріб!
Ось так! Молодець, Діноро! Ламай цей мотлох!
На подвір'ї своєї матері став свої білборди, паскудо!
Іди, Ділваніє! Не зупиняйся, чорт!
Зробімо це, люди! Ось так!
Валіть цього паскуду!
Штовхайте!
Три…
Ще два. Чотири…
Ще раз. П'ять.
Готовий?
- Що це? - Твій космічний корабель.
Хочеш покататися?
Небалакучий у тебе батько.
Тихий він.
Але йому подобається їхати.
- Я перенесу речі до тебе. - Чудово!
Тату, тобі сподобалося?
Тепер твій син — бізнесмен.
Звісно.
Де ти взяв гроші, щоб це купити?
Спадок, тату.
Ти не їдеш?
Ні, я залишуся. Покажу йому тут усе.
Приємно, пане Ернесту.
Не думав, що зустріну іншого батька Убалду.
Не «іншого батька».
Батька.
- Як справи? - Привіт.
Привіт, чоловіче. Коли приїхав?
Що таке, чоловіче?
Хто той старий?
Поговоримо пізніше.
- Що? Це жарт? - Поговоримо пізніше.
Хотів дещо в тебе купити, але забудь.
Дивний ти.
Діноро!
Ти зламаєш авто!
Ти погано поставив. Що ще мені робити?
- Ну ж бо. - Ти просила допомогти…
Ходи.
Ні, ти оглухнеш.
Припини, Діноро!
- Що? - Що з тобою?
Нічого.
Знаєш, що тобі треба?
Прийняти трав'яну ванну із сестрою. Морську ванну.
Що це ти надумав? О боже.
Морська вода змиває все погане. Весь негатив.
Ти колись купалася в морі?
Ніколи не купалася?
Ніколи, Діноро?
Таке можливо лише в цій країні.
Ти за шість годин від чудового пляжу, але ніколи там не була.
Саме так. Я клята селючка, ніколи не виїжджала з Кратари. І що?
У чому проблема?
Бери автівку й спусти пару.
Що з тобою?
- Боже, дай мені терпіння… - Така розлючена.
Завжди розлючена.
Товчеш ту автівку, як скажена!
Проблема в мені?
Навіть…
той тупий банер придурка-мера знищили,
роздерли його на шматки.
Як на мене, непогано виглядає.
Так.
Ось так. Моя улюблена посмішка.
Ти така гарненька.
Дуже тебе кохаю.
Дуже.
Думками я не тут, Ліно. Думками я в іншому місці.
Розумію.
У тебе є земля.
Ти маєш землю,
маєш…
Ти маєш брата, він повертається. Сім'я росте.
У тебе навіть є я. Увесь я.
Чого тобі треба?
Скажи, і я тобі це знайду.
Поговорю з Жереміасом, з ким завгодно. Знайду спосіб.
Я хочу поїхати у відпустку на пляж.
Ти трохи відпочинеш, так!
Застрибни на свого ковбоя, і ми помчимо на пляж,
- на найгарніший! - Не впусти мене, ковбою.
Нізащо. Глянь.
- Найпрекрасніший пляж! - Їдь! Їдь, ковбою! Їдь!
Найпрекрасніший.
- Ти чув? - Про акт вандалізму?
Побий цих поганців!
Під час виборчої кампанії?
- Ти нічого не навчився? - До чого тут політика, тату?
Це війна.
Ґастоне,
політика завжди важлива.
Навіть під час війни.
Чорт!
Звідки мені знати, що на пляжі є коров'яче лайно?
- Не скигли, жінко. - Добре, хоч не боса.
- Це рай. - Не тягни мене. Я впаду.
Ти впадеш!
- Він такий тупий. - Я ж казав!
Я тобі казав!
Не хлюпай на мене!
О боже!
Раз, два, три і…
Ти дурненький, але я тебе кохаю.
Ти мене вб'єш!
Ходи, я допоможу.
Тобі сподобалося, еге ж?
Так. Але кому це належить?
Нам.
- Ти про що? - Це наше, жінко.
- Таке велике місце комусь належить. - Богу. Він власник.
Богу належить усе.
Агов!
Агов, люди!
- Агов! - Що таке?
Що сталося?
- Вітаю! - Добридень.
Вибачте, але це приватна власність.
Ні, це не так. Ні.
Я тут часто буваю.
- Так і є. - Відколи?
Відколи пан Ґастон купив.
Тоді нехай виведе нас звідси.
Той виродок. Ми не вийдемо.
- Ідіть і скажіть йому самі. - Звісно.
Облиш, він не винен.
Гаразд, ми виходимо.
То що?
Пане Ернесту,
це нові ліки, від них вам стане краще.
Вітаю, люди. Ми привезли вам подарунок.
Ходіть, гляньте.
Це чоловік, гаразд?
- Це для мене? - Тримайте.
Добре.
Ось, візьміть.
Доброго ранку.
- Ти взяла? - Так, взяла.
Агов, припиніть! Що це?
- Припиніть, люди. Годі, чорт! - Це…
Як не соромно? Як ви посміли агітувати за нього тут?
- Це подарунок для спільноти. - До дупи цей подарунок!
- Це для його кампанії, це політика! - Ми виконуємо свою роботу.
Ось, заберіть.
Ні, ви це тут не розвантажите! Припиніть негайно!
- Хай йому грець! - Пані…
Годі! Мені це не потрібно! Послухайте… Забирайте!
Спокійно, пані.
Лейніані, він доправив сюди вантажівку черепиці.
Йому це так не мине.
Він хоче тут агітувати?
Так, люба. До зустрічі.
Що таке?
- Ґастон купив навіть водойму. - Боже, і це теж?
Поглянь, що вони тут зробили.
Вони хотіли агітувати на нашій землі.
Треба запхати це йому просто в дупу.
Послухай, Ділваніє.
У нас багато агіток Пауліну, так?
Треба взяти наші й змішати з їхніми.
Я хочу тобі подякувати.
За що?
За будинок, за все.
Я ж казала, я тебе підтримаю.
Ми охопимо все.
Ти йди аж туди.
Ти ходи зі мною, а ти йди з нею.
Послухайте, я недовго. Пауліну Лейте змінить Кратару.
Ось, Пауліну Лейте. Народився в Кратарі, проста людина.
- Не як той паскуда. - Хочу спитати.
У нас тут є одинокі жінки? Де вони?
Пауліну Лейте змінить Кратару.
- Чоловіки не поспішають! - Пауліну змінить Кратару.
Вибагливі, так?
Пауліну Лейте, люди. Це Пауліну Лейте.
Пауліну Лейте.
У наш час чоловіки вищипують брови.
- Вибачте. Пауліну Лейте. - Він хороший?
- Так, людина з народу! - Чудово!
Пауліну Лейте!
Тримайте! Він змінить Кратару.
До речі, про людей, чорт,
хочу викликати на сцену справжню людину.
Шановану людину!
Вітаймо мера Ґастона!
Ґастон!
Добрий вечір, мешканці Кратари!
У нас знову є шанс.
Це наш шанс підтримати Кратару на шляху до розвитку!
Землі придбала релігійна асоціація.
«Братерство трьох».
Дівчата, які там живуть…
Німа віруюча, інша спілкується з невдахами.
Їхній брат відкрив власний бізнес.
Майстерню в місті.
Я її перевірив.
Гроші надійшли нізвідки.
Упродовж 20 років він жив у Сан-Паулу скромним життям.
Він був страшенно бідним.
Гаразд.
- Скажіть, це добре чи ні? - Так!
- Це добре? - Так!
Така успішна кампанія, як наша, можлива лише…
Пауліну Лейте, людина з Кратари.
Ось, Пауліну Лейте. Він змінить Кратару.
До речі, про друзів — ось наш друг Мальта.
Ходи сюди, Мальто!
Поговори з ними.
Добрий вечір, мешканці Кратари!
Я дуже радий бути тут сьогодні, щоб розповісти про роботу цього чоловіка,
а ще про його доброту до нашого міста, до Кратари,
- до його мешканців… - Ти його знаєш, Діноро?
Це та маріонетка з аукціону.
Це моя донька, живий доказ цієї любові та турботи…
Дякую вам, пане мере, тримайте так і далі,
будьте таким добрим і милим до всіх людей!
Дякую, Мальто. Щиро дякую.
Усім тут відомо, як сильно я люблю
всіх дітей і молодих людей із Кратари.
Ґастон!
Пам'ятаю, що коли поїхав до Форталези,
це був момент жалю.
…найкраще у світі.
Але я дуже хотів повернутися,
бо моє майбутнє з вами, люди, у Кратарі!
З усіма вами!
Оскільки я з Кратари, то тут я і помру!
Діноро!
Що ти робиш?
Що ти робиш? Опусти.
Діноро!
Що відбувається?
Отже, щоб наш вечір і далі був таким прекрасним,
- потанцюймо… - Ґастоне.
Ходімо?
Він зґвалтував Ділванію, коли та була мала.
Тому вона не розмовляє.
Ні!
Ґастон!
- Чудова була промова, еге, сенаторе? - Так, непогана.
Ти смішний з мікрофоном у руках.
Без сумніву, це успіх.
А от писака з тебе ніякий. Тому я тут.
Я казав, усе буде чудово.
Мітинги завжди працюють.
Босе, за нами хтось їде.
Що?
- Ґастоне? Алло, Ґастоне? - Що за чортівня?
Давай.
- Чорт! - Пригнись!
Швидше!
Їдь!
Їдь, Ліно! Їдь!
- Цей мотлох куленепробивний! - Стріляй у колеса!
Під'їдь ближче.
Помри!
Ти заплатиш за те, що зробив з нами, виродку.
Діноро!
- Хутко! - Чорт, Ліно!
Ходи сюди! Пригнись!
Ми програли, Ліно.
- Мені шкода. - Спокійно…
Хутко!
Пригнись!
Ґастоне!
Ліно?
Притисни її!
- Притисни! - Давай! Швидше!
- Поїхали в лікарню. - Ні!
- Ні! Нас арештують. - Мені начхати.
- Ні, їдь до Рібейри. - Гаразд.
Тримайся!
Ляж, сонце, ляж. Тримай. Поклади сюди руку.
Поглянь на мене.
Глянь на мене, Жуселіну.
Жуселіну, послухай мене!
Залишайся зі мною!
Я тебе кохаю.
Я теж тебе дуже кохаю.
Поглянь на мене! Розплющ очі.
Розплющ очі, Ліно. Ліно!
Ліно!
Ні!
Ліно, ні!
Коханий!
Ні!
Ні, Ліно, ні!
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька
Творчий керівник Галина Шрам біцька