‫נלך לאכול.‬
‫אני אסיר תודה‬
‫על היום החדש הזה,‬
‫על האוכל שבצלחות שלנו...‬
‫עליי ועל משפחתי.‬
‫מרים, שהרתה ללא חטא,‬
‫התפללי למעננו, אלה שפונים לעזרתך. אמן.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה את עושה, ג'ינורה? בחיי, זה לא צעצוע של בנות.‬
‫שודדים חדשים‬
‫מסדר השלוש‬
‫משטרה צבאית‬
‫- מישהו רוצה קפה? - אולי בירה?‬
‫אביא לך אחת.‬
‫ההפסקה הסתיימה, פראיירים!‬
‫מה עם המשחק הקטן הזה שלכם?‬
‫לכי להזדיין!‬
‫זוז! אתה משוגע?‬
‫תתחיל לזוז, חתיכת ממזר זקן.‬
‫ידיים מאחורי הצוואר.‬
‫קום! שים את הטלפון המחורבן שלך כאן!‬
‫תסתכל עליי!‬
‫אני אתפוס אותך באוזן. רד לרצפה.‬
‫- תסתכל עליי! קום! - תישאר על הרצפה!‬
‫קום, לעזאזל!‬
‫קדימה, לעזאזל! קדימה!‬
‫אני אכסח אותך, אידיוט. קדימה!‬
‫לעזאזל.‬
‫- נזוז! קדימה! - קדימה, סאביה!‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫קדימה.‬
‫- קדימה! שימו לב! - הגענו.‬
‫כולם, פנימה!‬
‫- זוזו! - קדימה!‬
‫לכו לבתים שלכם!‬
‫קדימה!‬
‫- קדימה, לעזאזל! - היי!‬
‫קדימה! שימו לב!‬
‫ידיים למעלה, בן אדם! לרדת לרצפה!‬
‫- לעזאזל! - קדימה, לעזאזל! לרדת לרצפה! שקט!‬
‫לא לצעוק!‬
‫- תשתוק! רד לרצפה! רד. - קדימה.‬
‫- רדו לרצפה, לעזאזל! - אקדח על הרצפה!‬
‫ידיים על הראש! קדימה!‬
‫קדימה, קדימה!‬
‫- תישארו כאן. - לזוז! קדימה!‬
‫תשתקו, לעזאזל!‬
‫בוקר טוב לכולם. זה שוד.‬
‫אם תשתפו פעולה, איש לא ייפגע.‬
‫כולם, לשם.‬
‫קדימה! כולם, זוזו, לעזאזל!‬
‫קדימה, לעזאזל!‬
‫- קדימה! שקט! - לרדת לרצפה!‬
‫- מהר! - קדימה! לזוז!‬
‫כולם להיות בשקט. תשתוק, לעזאזל!‬
‫קדימה, בלונדינית. ראש למטה.‬
‫תביטו למטה ותתפללו! עכשיו!‬
‫לכו להביא את זה, קדימה!‬
‫הקיר עבה מדי. נצטרך להשתמש בכמות גדולה יותר הפעם.‬
‫- קדימה. אעזור לכם. - קדימה.‬
‫- כמה זמן? - אל תדאגי, זה בשליטה.‬
‫תמלא את חלקך ואני את שלי.‬
‫רגע.‬
‫קדימה, מהר.‬
‫- שאף אחד לא יזוז. - קדימה, מהר. קדימה.‬
‫היי, כלבה! למה את לא זזה?‬
‫- קפאת במקום? קומי, לעזאזל! - היי, אחי. תירגע.‬
‫מה קרה?‬
‫לך לרוקן את זה, לעזאזל. תרוקן הכול.‬
‫גברתי, בבקשה, תירגעי.‬
‫בבקשה, בואי. בואי. שבי שם.‬
‫כולם, תקשיבו!‬
‫אנחנו שודדים את הבנק, לא אתכם.‬
‫כשנסיים, תקבלו בחזרה את הטלפונים שלכם.‬
‫תוכלו לקחת אותם אחר כך. הבנתם?‬
‫מה המצב שם?‬
‫אתה לא הבוס! אני צריך שלוש דקות. חכה!‬
‫לעזאזל!‬
‫- מה זה היה, לעזאזל? - תהיו בשקט.‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫- השתגעת? - מה העניין, לעזאזל?‬
‫אתה חושב שתפרסם את זה ברשת ולא נעלה עליך?‬
‫- תירגעי. - מה?‬
‫- לא לירות! - אני אכסח אותך!‬
‫הבחור הזה חושב שהוא יפרסם את הפנים שלנו ברשת.‬
‫בחייך, אתה רוצה למות? תן לי את הטלפון ותתחפף מכאן.‬
‫- רוץ! - תפסיקי לירות.‬
‫לעזאזל.‬
‫אנחנו עוזבים.‬
‫קדימה.‬
‫חתיכת אידיוט.‬
‫היי! איך מתקדם החרא הזה?‬
‫קדימה! מהר!‬
‫- מהר! - מואדה!‬
‫בואו נזוז, לעזאזל!‬
‫- קדימה, לעזאזל! - קדימה.‬
‫קדימה! מהר! קדימה, ז'רמיאס.‬
‫בואו נזוז, לעזאזל. קדימה. מהר.‬
‫היי!‬
‫מישהו צריך לשלם חשבונות?‬
‫מישהו?‬
‫זה על חשבון הבית, לעזאזל!‬
‫קדימה, חברים!‬
‫מה העניין, לעזאזל? קדימה!‬
‫מהר, אחי. מהר!‬
‫- בואו נסתלק! - קדימה!‬
‫- סע, לעזאזל! - קדימה! קדימה, לעזאזל!‬
‫בואו נתחפף מכאן!‬
‫היי, חברים, קדימה!‬
‫- זהו זה, בנדיטים! - קדימה!‬
‫סעו, חברים!‬
‫מגניב!‬
‫יחי אמארו וקיירו!‬
‫הלו?‬
‫חתיכת בן...‬
‫מה קרה?‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫מה העניין, אובאודו?‬
‫היי!‬
‫עצור את המכונית!‬
‫קדימה!‬
‫לעצור!‬
‫- אני צריך את האופנוע. - בשביל מה?‬
‫- לטפל באיזה עניין. - איזה עניין?‬
‫- כולנו צריכים לדעת. - תמשיכו בלעדיי, סאביה.‬
‫לקחתי 30,000 מהנתח שלי. אקח את השאר אחר כך.‬
‫לאן אתה נוסע?‬
‫אתה עוזב עכשיו, כשהמצב טוב?‬
‫אבא שלי בסאו פאולו.‬
‫הם ימצאו אותך ואת כולנו, לעזאזל!‬
‫לא התחרטתי, לעזאזל!‬
‫יש שם יותר מ-300,000 לכל אחד!‬
‫הבנת?‬
‫אני אחזור. זה לא יספיק כדי לפתור את הבעיות שלי.‬
‫- החיים שלי בקרטרה עכשיו. - אנחנו בוטחים במזדיין הזה?‬
‫בואו נזוז, לעזאזל! קדימה!‬
‫- קדימה! - תמשיכו לזוז.‬
‫- קדימה! - בואו נזוז!‬
‫קדימה!‬
‫האו?‬
‫זה אני, אבא, הבן שלך.‬
‫איפה היית?‬
‫מצאתי כמה מכתבים, אבא.‬
‫גיליתי שיש לי ירושה.‬
‫נסעתי לקרטרה.‬
‫פגשתי את האחיות שלי.‬
‫אחי...‬
‫נרים את הכוסית הזאת לחייך, על שטיפלת באבא שלי.‬
‫האיש הזה קשוח, אחי.‬
‫ועכשיו מה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫באמת, אחי? תתחיל לדבר.‬
‫אתה מתכוון לעבור לסיארה?‬
‫גיליתי שיש לי שם משפחה.‬
‫גם אדמה. נראה.‬
‫זה הכול.‬
‫אתה יודע שאתה אח שלי, נכון?‬
‫מה שאני יודע זה שהאנשים שם גוועים ברעב.‬
‫אבל אתה לא.‬
‫מה אתה זומם?‬
‫הייתם מאמינים על השודדים אלה?‬
‫לאחר שפוצצו את הכספת ולקחו את הכסף,‬
‫השודד, שנראה כמו גרסה כפרית של רובין הוד,‬
‫התחיל לזרוק כסף לכל מקום ואמר ללקוחות, בני הערובה שלהם,‬
‫שהם משוחררים‬
‫ושהם יכולים לקחת מעט מהשלל כדי לשלם את החשבונות שלהם.‬
‫ממש כמו סרט, נכון?‬
‫שמעתם את זה?‬
‫הגברת עמדה להודות לנו על ששדדנו את הבנק.‬
‫- היא אפילו אמרה שאנחנו מנומסים. - בגלל אובאודו.‬
‫נראה לי.‬
‫מה עם המשטרה?‬
‫משטרה? אין משטרה, ג'ינורה.‬
‫אני אגש לבנק ואזמין את הכספרית לצאת איתי.‬
‫אני אקנה לה הרבה דברים וארקוד איתה פוהו כל הלילה.‬
‫אובאודו ירשה לך לעשות את זה?‬
‫עכשיו הכול סובב סביב אובאודו. חנפן.‬
‫"היי, אובאודו, אני יכול לחרבן?"‬
‫"אובאודו, אני יכול לזיין את הכספרית?"‬
‫- זה בדיוק ככה. - יש עניין אחד.‬
‫לכל אחד מאיתנו יש 300,000.‬
‫- אז מה? - חתיכת מנוול כפוי טובה.‬
‫בוא, תורך. קדימה!‬
‫- נו? - ניצחתי! חבורת מפסידנים!‬
‫ג'ינורה, אני חוזר. תתכוננו לצאת.‬
‫תבקש שש. לעזאזל!‬
‫היי, חבורת נמושות.‬
‫אנחנו עוזבים.‬
‫- ההפסקה הסתיימה. - הנה.‬
‫שלושה ימים בחור הזה. מספיק.‬
‫עכשיו הכלבה הזאת תחלק לנו הוראות? נהדר...‬
‫- קדימה. - בוא נראה אותך, לעזאזל.‬
‫היי, מזדיין!‬
‫אז מכרת הכול?‬
‫כל הריהוט...‬
‫אתה יודע כמה זמן נדרש לי כדי להשיג את כל מה שהיה לי?‬
‫תרמתי את הכול.‬
‫תרמת?‬
‫כי עכשיו אתה עשיר, נכון? איש עסקים.‬
‫זו חנות אלקטרוניקה.‬
‫החנויות פה לא מניבות רווחים, תאר לעצמך מה קורה שם.‬
‫סמוך עליי, אבא.‬
‫לסמוך עליך?‬
‫אחרי...‬
‫שוויתרת על הקריירה שלך?‬
‫איזו קריירה?‬
‫אני עושה את זה בשבילך, בשבילנו.‬
‫המונית הגיעה.‬
‫ג'ינורה, מי האנשים האלה? הם באו בשביל המכירה הפומבית?‬
‫אין לי מושג. אלך לבדוק.‬
‫ז'רסון, תביא את הקרש.‬
‫היי, ג'ילבניה.‬
‫מי כל האנשים האלה?‬
‫השני!‬
‫תיזהר, חבר.‬
‫יפה.‬
‫אתם בכושר שיא‬
‫הגענו, אבא.‬
‫מה דעתך?‬
‫אני יודע שאני צריך לסדר קצת את הדברים,‬
‫אבל זה עדיף על הדירה בסאו פאולו.‬
‫אז כאן אנחנו נשרוד?‬
‫לא.‬
‫כאן אנחנו נחיה.‬
‫שם שרדנו.‬
‫הכרית טובה?‬
‫תנוח קצת.‬
‫- לילה טוב. - לילה טוב.‬
‫- אתה צריך עוד מים? - לא.‬
‫סיימנו.‬
‫העצרת של גסטו מליירו - 13 באוקטובר‬
‫ראית את זה, דודה זזה?‬
‫גסטו תלה תמונה שלו מול הנכס שלנו.‬
‫- באמת, מותק? - כן. רק כדי להתגרות בנו.‬
‫אל תדאגי. אני אטפל בזה. הוא חושב שיש לו אומץ. בואי נראה.‬
‫קדימה, ג'ינורה, תורידי את האידיוט הזה!‬
‫אידיוט!‬
‫קדימה! החרא הזה לא שווה דבר!‬
‫זהו זה! קדימה, ג'ינורה! תורידי את החרא הזה!‬
‫אתה יכול לתלות שלטי חוצות בחצר האחורית של אימא שלך, בן זונה!‬
‫קדימה, ג'ילבניה! תמשיכי, לעזאזל!‬
‫בואו נעשה את זה, אנשים! הנה!‬
‫תורידו את האידיוט הזה!‬
‫לדחוף!‬
‫שלושה...‬
‫עוד שניים. ארבעה...‬
‫עוד אחד. חמישה.‬
‫מוכן?‬
‫- מה זה? - החללית החדשה שלך.‬
‫רוצה לצאת לסיבוב?‬
‫אבא שלך לא מכביר מילים.‬
‫די שקט.‬
‫אבל הוא נהנה מהנסיעה.‬
‫- אני אקח את הדברים לשטח שלך. - נהדר!‬
‫אבא, זה מצא חן בעיניך?‬
‫עכשיו הבן שלך הוא איש עסקים.‬
‫בטח.‬
‫מאיפה השגת את הכסף כדי לקנות את זה?‬
‫הירושה, אבא.‬
‫אז אתה לא בא?‬
‫לא, אני נשאר. אני אראה לו את הסביבה.‬
‫היה לי לעונג, מר ארנסטו.‬
‫מעולם לא חשבתי שאכיר את האבא השני של אובאודו.‬
‫לא "האבא השני".‬
‫אבא.‬
‫- מה קורה? - היי, אחי.‬
‫היי, אחי. מתי הגעת?‬
‫מה קרה, אחי?‬
‫מי הזקן הזה?‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫- מה? זו בדיחה? - נדבר אחר כך.‬
‫התכוונתי לקנות ממך משהו, אבל תשכח מזה.‬
‫אתה תימהוני.‬
‫ג'ינורה!‬
‫את תהרסי את המכונית!‬
‫הרכבת את זה לא נכון. מה עוד אני אמורה לעשות?‬
‫- בחייך. - ביקשת עזרה, אז...‬
‫בחייך.‬
‫לא, את תהיי חירשת בסוף.‬
‫תפסיקי, ג'ינורה!‬
‫- מה, בן אדם? - מה הבעיה שלך?‬
‫שום דבר.‬
‫את יודעת מה את צריכה?‬
‫אמבטיית צמחים טובה עם אחותך. אמבטיית ים טובה.‬
‫מאיפה הבאת את זה? למען השם.‬
‫מי ים עוזרים להיפטר מכל הדברים הרעים. כל השליליות.‬
‫מעולם לא היית בים?‬
‫מעולם לא היית?‬
‫מעולם לא היית, ג'ינורה?‬
‫זה קורה רק במדינה הזאת.‬
‫את גרה במרחק שש שעות מחוף יפה, ומעולם לא היית בו.‬
‫נכון מאוד. אני אישה פשוטה, מעולם לא יצאתי מקרטרה. אז מה?‬
‫מה הבעיה?‬
‫קח את המכונית שלך ותוציא קצת קיטור.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫- אלוהים, תן לי סבלנות... - את עצבנית כל כך.‬
‫תמיד עצבנית.‬
‫את הולמת במכונית כמו משוגעת!‬
‫אני הבעיה?‬
‫אפילו...‬
‫הכרזה המטופשת של ראש העיר האידיוט הזה נהרסה,‬
‫כולם קרעו אותה לגזרים.‬
‫אני חושבת שזה נראה יפה.‬
‫כן, נכון.‬
‫הנה. זה החיוך שאני אוהב.‬
‫את יפה כל כך.‬
‫אני אוהב אותך מאוד.‬
‫מאוד.‬
‫אני לא בעניין, לינו. משהו אחר מעסיק אותי.‬
‫אני מבין.‬
‫יש לך אדמה.‬
‫יש לך אדמה,‬
‫יש לך...‬
‫יש לך את אחיך, הוא חוזר. המשפחה הולכת וגדלה.‬
‫אפילו יש לך אותי. את כולי.‬
‫מה את רוצה?‬
‫תגידי לי כדי שאוכל למצוא לך את זה.‬
‫אני אדבר עם ז'רמיאס, עם כל אחד. אנחנו נמצא דרך.‬
‫אני רוצה לצאת לחופשה על חוף הים.‬
‫את תצאי לחופשה, כן!‬
‫תוכלי לקפוץ על הקאובוי שלך, וניסע לחוף הים,‬
‫- החוף היפה בעולם. - אל תפיל אותי, קאובוי.‬
‫אין סיכוי. תראי.‬
‫- החוף היפה בעולם! - קדימה! קדימה, קאובוי! קדימה!‬
‫החוף הכי יפה בעולם.‬
‫- שמעת? - על מעשה ההשחתה הזה?‬
‫נכסח את המזדיינים האלה!‬
‫בזמן מסע בחירות?‬
‫- החיים לא לימדו אותך דבר? - זה לא עניין של פוליטיקה, אבא.‬
‫זאת מלחמה.‬
‫גסטו,‬
‫העניין הוא תמיד פוליטיקה.‬
‫גם במלחמה.‬
‫לעזאזל!‬
‫איך יכולתי לדעת שתהיה צואת פרה על חוף הים?‬
‫- תפסיקי להתבכיין, אישה. - לפחות אני לא יחפה.‬
‫- זה גן עדן. - אל תמשוך אותי. אני אפול.‬
‫אתה תיפול!‬
‫- הוא טיפש כל כך. - אמרתי לך!‬
‫אמרתי לך!‬
‫אל תתיז עליי מים!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אחת, שתיים, שלוש ו...‬
‫אתה מטופש, אבל אני מחבבת אותך.‬
‫את תהרגי אותי!‬
‫בוא הנה, אעזור לך.‬
‫זה מצא חן בעינייך, נכון?‬
‫כן. אבל של מי הנכס הזה?‬
‫הוא שלנו.‬
‫- על מה אתה מדבר? - הוא שלנו, אישה.‬
‫- מקום גדול כל כך שייך למישהו. - אלוהים. הוא הבעלים.‬
‫אלוהים הבעלים של הכול.‬
‫היי! היי!‬
‫היי, חברים!‬
‫- היי! - מה קורה?‬
‫מה קרה?‬
‫- היי! - היי.‬
‫אני מצטער, אבל זה שטח פרטי.‬
‫לא, לא נכון. לא.‬
‫אני תמיד מגיע לכאן.‬
‫- כן, זה שטח פרטי. - ממתי?‬
‫מאז שמר גסטו רכש אותו.‬
‫אז הוא יצטרך להוציא אותנו מכאן.‬
‫המנוול הזה. אנחנו לא נצא.‬
‫- אתה יכול ללכת ולהגיד לו בעצמך. - בטח.‬
‫תניח לזה, זו לא אשמתו.‬
‫בסדר, אנחנו יוצאים.‬
‫נתחיל?‬
‫מר ארנסטו,‬
‫זו תרופה חדשה שתגרום לך להרגיש טוב הרבה יותר.‬
‫היי, חברים. יש לי תרומה בשבילכם.‬
‫בואו לראות.‬
‫זה האדם, בסדר?‬
‫- זה בשבילי? - בבקשה.‬
‫יופי.‬
‫הנה, קח.‬
‫בוקר טוב.‬
‫- קיבלת אחד? - כן, קיבלתי.‬
‫היי, תפסיקו! מה זה?‬
‫- תפסיקו, אנשים! תפסיקו, לעזאזל! - זה...‬
‫תתביישו לכם! איך אתם מעזים לנהל מסע בחירות בשביל האדם הזה?‬
‫- זו תרומה לקהילה. - תרומה בתחת שלי!‬
‫- זה למסע הבחירות שלו, זה פוליטיקה! - אנחנו רק עושים את העבודה שלנו.‬
‫הנה, תוכלו לקחת את זה.‬
‫לא, אתם לא תפרקו את זה כאן! תפסיקו מייד!‬
‫- אלוהים... - גברתי...‬
‫מספיק! לא אכפת לי מזה! תראו... קחו את זה!‬
‫תירגעי, גברתי.‬
‫לייניאן, הוא שלח לכאן טנדר מלא ברעפים.‬
‫לא נעבור על זה בשתיקה.‬
‫הוא רוצה לנהל כאן מסע בחירות?‬
‫כן, יקירה. נתראה.‬
‫מה קרה?‬
‫- גסטו קנה אפילו את המאגר. - בחיי, ועכשיו זה?‬
‫תראי מה הם עשו כאן.‬
‫הם רצו לנהל מסע בחירות על האדמה שלנו.‬
‫צריך לדחוף את זה לתחת שלו.‬
‫תקשיבי, ג'ילבניה.‬
‫יש לנו מספיק עלונים פוליטיים לפאולינו, נכון?‬
‫ניקח את העלונים שיש לנו ונערבב אותם בעלונים שלהם.‬
‫אני רוצה להודות לך.‬
‫על מה?‬
‫על הבית, הכול.‬
‫אמרתי לך, אני אעזור לך.‬
‫נעבור על כל המקום.‬
‫את תלכי עד לשם.‬
‫את תבואי איתי, ואתה תלך איתה.‬
‫תקשיב, מהר. פאולינו לייצ'י ישנה את קרטרה.‬
‫סליחה, פאולינו לייצ'י. נולד בקרטרה, אדם פשוט.‬
‫- לא כמו האידיוט הזה. - אערוך סקר.‬
‫יש לנו כאן רווקות? איפה הן?‬
‫פאולינו לייצ'י ישנה את קרטרה.‬
‫- נכון שהגברים האלה מעט איטיים? - פאולינו ישנה את קרטרה.‬
‫מעט עדינים, נכון?‬
‫פאולינו לייצ'י, אנשים. זה פאולינו לייצ'י.‬
‫פאולינו לייצ'י.‬
‫כיום גברים מורטים את הגבות.‬
‫- סליחה. פאולינו לייצ'י. - הוא טוב?‬
‫- כן, איש של העם. - נהדר!‬
‫פאולינו לייצ'י!‬
‫בבקשה. הוא ישנה את קרטרה.‬
‫אפרופו אנשים שדופקים אותנו,‬
‫אני רוצה להזמין לבמה גבר אמיתי.‬
‫אדם מכובד!‬
‫בואו נקבל את ראש העיר גסטו!‬
‫גסטו!‬
‫ערב טוב, תושבי קרטרה!‬
‫יש לנו שוב הזדמנות.‬
‫זו ההזדמנות שלנו להשאיר את קרטרה על הנתיב להתפתחות!‬
‫ארגון דתי רכש את האדמות.‬
‫מסדר השלושה.‬
‫הבנות שמתגוררות שם...‬
‫האילמת היא דתייה, השנייה תמיד נמצאת בקרבת מפסידנים.‬
‫אח שלהן פתח את העסק.‬
‫הוא פתח חנות בעיר.‬
‫בדקתי אותה.‬
‫הכסף הגיע משום מקום.‬
‫הוא גר בסאו פאולו במשך 20 שנים וניהל סגנון חיים צנוע.‬
‫הוא היה עני מרוד.‬
‫בסדר.‬
‫- תגידו לי, זה טוב או לא? - כן!‬
‫- זה טוב? - כן!‬
‫מסע בחירות מוצלח כמו שלנו הוא אפשרי...‬
‫פאולינו לייצ'י, אדם מקרטרה.‬
‫בבקשה, פאולינו לייצ'י. הוא ישנה את קרטרה.‬
‫אפרופו חברים, זה חברנו מלטה.‬
‫תעלה, מלטה!‬
‫דבר איתם.‬
‫ערב טוב, תושבי קרטרה!‬
‫אני שמח מאוד להיות פה היום ולדבר על עבודתו של האדם הזה,‬
‫וגם על האדיבות שהוא גילה לעיר שלנו, קרטרה,‬
‫- לתושבים שלנו... - את מכירה אותו, ג'ינורה?‬
‫זה הליצן הזה מהמכירה הפומבית.‬
‫זו הבת שלי, ההוכחה החיה לאהבה והדאגה...‬
‫תודה, אדוני ראש העיר, ותמשיך כך,‬
‫להיות טוב כל כך ונחמד כל כך לכל האנשים!‬
‫תודה, מלטה. תודה רבה.‬
‫כולם כאן יודעים עד כמה אני אוהב‬
‫את כל הילדים והצעירים מקרטרה.‬
‫גסטו!‬
‫אני זוכר שכשהגעתי לפורטלזה,‬
‫זה היה רגע של חרטה.‬
‫...הנחמד ביותר שראיתי.‬
‫אבל באמת רציתי לחזור,‬
‫כי העתיד שלי הוא איתכם, בקרטרה!‬
‫עם כולכם!‬
‫כי אני מקרטרה, ואני אמות כאן!‬
‫ג'ינורה!‬
‫מה את עושה?‬
‫מה את עושה? תורידי את זה.‬
‫ג'ינורה!‬
‫מה קורה?‬
‫אז על מנת שהערב הזה ימשיך להיות יפה כל כך,‬
‫- בואו נרקוד קצת... - גסטו.‬
‫שנלך?‬
‫הוא אנס את ג'ילבניה בילדותה.‬
‫זו הסיבה שהיא לא מדברת.‬
‫לא, לא!‬
‫לא!‬
‫גסטו!‬
‫- הנאום שלי היה נהדר, נכון, אדוני הסנטור? - תראה, היה נחמד.‬
‫אתה מצחיק כשאתה מחזיק מיקרופון בידיים.‬
‫זו הייתה הצלחה, זה בטוח.‬
‫הבעיה שלך היא כתיבת הנאומים. זו הסיבה שאני כאן.‬
‫אמרתי לך שיהיה נהדר.‬
‫עצרות תמיד מצליחות.‬
‫בוס, עוקבים אחרינו.‬
‫מה?‬
‫- גסטו? הלו, גסטו? - מה זה, לעזאזל?‬
‫עכשיו.‬
‫- לעזאזל! - תתכופף!‬
‫תאיץ!‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, לינו! קדימה!‬
‫- החרא הזה חסין כדורים! - תירי לכיוון הצמיגים!‬
‫תתקרב.‬
‫תמות!‬
‫אתה תשלם על מה שעשית לנו, מזדיין.‬
‫ג'ינורה!‬
‫- קדימה! - לעזאזל, לינו!‬
‫בוא הנה! תתכופף!‬
‫הפסדנו, לינו.‬
‫- אני מצטערת. - תירגעי...‬
‫בוא!‬
‫תתכופף!‬
‫גסטו!‬
‫לינו?‬
‫תפעיל על זה לחץ!‬
‫- תפעיל לחץ! - קדימה! מהר!‬
‫- בוא ניסע לבית החולים! - לא!‬
‫- לא! יעצרו אותנו. - לא אכפת לי.‬
‫- לא, סעי לריברה. - בסדר.‬
‫תחזיק חזק.‬
‫תשכב, מותק, תשכב. חכה. שים את היד שלך כאן.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫תסתכל עליי, ז'וסלינו.‬
‫ז'וסלינו, תקשיב לי!‬
‫תישאר איתי!‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך, מאוד.‬
‫תסתכל עליי! היי! תפקח את העיניים.‬
‫תפקח את העיניים, לינו. לינו!‬
‫לינו!‬
‫לא!‬
‫לינו, לא! לינו, לא!‬
‫מותק!‬
‫לא!‬
‫לא, לינו, לא!‬
‫תרגום כתוביות: צחי טולדו‬