‫אתה תמות, אמארו! תירו במטרה להרוג.‬
‫תפסו את האחים, אמארו ואלברו!‬
‫נערוף לך את הראש, כמו שעשו ללמפיאו!‬
‫אתה תמות, אמארו!‬
‫שודדים חדשים‬
‫מה קרה לג'ילבניה?‬
‫הבעיה הזאת ישנה מאוד.‬
‫זה התחיל כשהיא וג'ינורה עבדו בבית דיאוקלסיאנו.‬
‫לפעמים זה משתפר.‬
‫רק אלוהים יכול להסביר זאת.‬
‫אפילו כאן,‬
‫במסדר, אנשים עברו מכאן מחשש שיידבקו בזה.‬
‫בסופו של דבר, היא הייתה היחידה שחלתה.‬
‫אנחנו חייבים לתכנן מה נעשה עם המזומנים האלה.‬
‫כיצד נביא אותם למכירה הפומבית? בשק תירס?‬
‫אנחנו חייבים למצוא דרך...‬
‫להוכיח שהמזומנים נקיים.‬
‫ומה נגיד, מאיפה הגיע הכסף?‬
‫מסדר השלוש‬
‫מכאן.‬
‫איפה כאן?‬
‫נתרום את הכסף למסדר. זהו זה.‬
‫יש לכם חשבון בנק?‬
‫רישיון עסק?‬
‫- מספר משלם מיסים? - נראה לך שלמסדר יש מספר משלם מיסים?‬
‫מובן שלא.‬
‫אנחנו חייבים לטפל בזה.‬
‫אנחנו צריכים מקור. מקור שממנו הגיע הכסף.‬
‫יש לנו עורכת דין.‬
‫ניתן לבטוח בה.‬
‫זה טוב מספיק?‬
‫אבל המכירה הפומבית תתקיים ביום שישי.‬
‫זה לחוץ מאוד, זזה. אני לא יודעת...‬
‫אבל למה לא?‬
‫נדרש זמן לדברים האלה.‬
‫בלתי אפשרי לרשום את זה בזמן.‬
‫זה בפורטלזה.‬
‫תקשיבי...‬
‫מה אם נמצא דרך‬
‫לגרום...‬
‫לכל זה להצליח?‬
‫מה דעתך?‬
‫יכול להיות שאצליח לשלוח את זה לקוהו.‬
‫ונראה מה יקרה...‬
‫לא. אין לנו זמן לקוהו.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫בוא הנה, ולדמיר. תראה את המשלוח הזה.‬
‫הבקר הזה רזה מדי בשביל שחיטה.‬
‫- תחזיר אותם. - כן, גברתי.‬
‫היי, אובאודו.‬
‫לא, אל תדאג. אסמס לך את הכתובת.‬
‫בסדר?‬
‫בבקשה.‬
‫- מי זה אובאודו, ליי? - אתה לא זוכר אותו, פאולינו?‬
‫אובאודו חזר לקרטרה.‬
‫- הבן של וקיירו? - כן, זה הוא.‬
‫הוא מת, לא?‬
‫האבות שלנו נהרגו כשהוא עזב.‬
‫זזה וג'ילבניה רוצות שאעזור למצוא לו מקום מגורים.‬
‫ג'ינורה לא רוצה אותו.‬
‫אם אחותו לא רוצה אותו, למה אכפת לך?‬
‫אני רוצה לעזור לזזה.‬
‫- אתה בא איתי? - לאן?‬
‫אין סיכוי, ליי.‬
‫למה ללכת למקום שהוא חם כמו הגיהינום?‬
‫תורידי אותי בבית ותיסעי לבד.‬
‫שלום!‬
‫אתם בכושר שיא‬
‫סליחה.‬
‫זה היה הבית של דוד ויסנטה.‬
‫הוא לא היה פה כבר זמן מה.‬
‫הוא עזב הכול כדי לפתוח מאפייה בסאו ויסנטה.‬
‫- סאו ויסנטה, סאו פאולו? - כן.‬
‫הוא אהב את חוף הים.‬
‫עכשיו הוא גר במקום שאין בו נוף לים.‬
‫תראה את החצר האחורית.‬
‫היא ענקית.‬
‫יש הרבה צל ואפילו פרדס.‬
‫כלומר, לפחות פעם היה פה פרדס.‬
‫היינו מתרוצצים כאן.‬
‫אתה זוכר?‬
‫לא.‬
‫אתה חושב שזה ימצא חן בעיני האב השני שלך?‬
‫לא תהיה לו ברירה.‬
‫תגיד לי דבר אחד, אובאודו...‬
‫איך נקראת המחלה שלו?‬
‫פומפה.‬
‫מחלת פומפה.‬
‫מעולם לא שמעתי עליה. אין לה תרופה.‬
‫כן, אבל יש טיפול.‬
‫תודה.‬
‫אין צורך להודות לי.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫מה קרה?‬
‫זה מתוק מדי.‬
‫איך אתה מעדיף לשתות?‬
‫אם תצטרך דבר נוסף,‬
‫תתקשר אליי.‬
‫נוכל להסיט את המים מכאן?‬
‫זו תהיה דרך פרטית שנקרא על שמך.‬
‫זה יהיה נהדר.‬
‫- הכול מוכן. - לא קבענו פגישה?‬
‫אני מצטערת, אדוני.‬
‫- זה בסדר. - ניסיתי.‬
‫הכול בסדר.‬
‫שלום, יפה.‬
‫מה שלומך?‬
‫אפרניו בדיוק עמד לצאת. בבקשה, שבי.‬
‫גברת לייצ'י.‬
‫איפה המים של קרטרה?‬
‫- וילמינה, תביאי לה קצת מים. - בטח.‬
‫- וקצת קפה. - בסדר.‬
‫גסטו, אני מדווחת עליך למשרד התובע המחוזי.‬
‫למה להתחיל ככה את השיחה?‬
‫זה פשוט מאוד, אפילו עבורך.‬
‫אם אין מים, אין בקר.‬
‫אם אין בקר, אין אריזת בשר.‬
‫אם אין אריזת בשר, אין לבוחרים מקומות עבודה.‬
‫אתה לא מבין את זה?‬
‫לייניאן, הרשי לי לומר לך משהו,‬
‫בעיות מסוימות נוגעות לעירייה,‬
‫בעיות מסוימות נוגעות לתעשיית אריזת הבשר. למשל, הבעיה הזאת.‬
‫אבא שלי לימד אותי שצריך לדבר ישירות.‬
‫לאבא שלך הייתה ההזדמנות שלו. הזמנים השתנו.‬
‫הייתי אומר שהמצב היום טוב יותר מכפי שהיה בעבר.‬
‫זה העניין, ראש העיר.‬
‫דבר לא השתנה ב-40 השנים האחרונות.‬
‫- הגיע הזמן לשינוי. - את יודעת מה את צריכה לעשות?‬
‫תפתחי את הדלת, צאי ותגידי את זה לאנשים.‬
‫זה פשוט מאוד.‬
‫ותמסרי דרישת שלום ממני לכולם, בסדר?‬
‫היי, גברת זזה. זה שוב נשבר?‬
‫כן, מואסיר. זה נשבר.‬
‫שוב? אלוהים אדירים...‬
‫מה שלומך?‬
‫- בדיוק כמו המאוורר, שבור. - עיתוי מושלם.‬
‫באמת?‬
‫הוא באמת דומה מאוד לאמארו.‬
‫הוא הבן שלו.‬
‫הבן שלו? מעולם לא הכרנו.‬
‫האמת היא, מר מואסיר, שאני מחפש חנות...‬
‫להשקיע בה כאן, בקרטרה.‬
‫המקום הזה מתפרק. הוא לא שווה את זה.‬
‫- נוכל לשפץ אותו. - באמת?‬
‫בוא נסדר את החנות,‬
‫נקנה מחשב, נסדר את ספרי החשבונות...‬
‫ואתה רוצה להשקיע בחנות הזאת?‬
‫אתה יכול לסמוך עליו, מואסיר. אובאודו הוא מנהל חשבונות, הוא יוכל לעזור.‬
‫ונוכל לצבוע את החנות כדי שתמשוך יותר לקוחות...‬
‫- איפה אני נכנס בכל זה? - אתה?‬
‫דבר לא ישתנה מבחינתך.‬
‫אני אטפל בשאר.‬
‫אין אפילו מים שנוכל לשתות. יש לכם מזל שיש לי מצב רוח טוב.‬
‫איך אתם עומדים בזה? לכו לעזאזל.‬
‫- זה לא ייאמן. - עשית את זה?‬
‫כמובן, כמו תמיד. בוצע.‬
‫מספר משלם מיסים וכל החרא הזה.‬
‫"המסדר, ארגון דתי".‬
‫דתי?‬
‫כן.‬
‫- אז את קדושה עכשיו? - כן.‬
‫אני בא!‬
‫מה עשיתי שהשארת אותי בחום הזה?‬
‫קח.‬
‫- מה זה? - מתנה.‬
‫זוכר?‬
‫לא, נכון?‬
‫לא.‬
‫אנחנו משפחה, אובאודו.‬
‫הפוליטיקה שלנו היא תוצאה של היחסים האלה.‬
‫שלך, נכון?‬
‫אין לי כל קשר לזה.‬
‫זה מה שאתה חושב.‬
‫לא, אל תתחילי עם זה.‬
‫לשטויות האלה של הפוליטיקה אין כל קשר אליי.‬
‫אני מודעת לכך.‬
‫אני מודעת מאוד.‬
‫אז זה חלק מהפוליטיקה שלך?‬
‫לא.‬
‫זה לא חלק מהפוליטיקה.‬
‫אני עושה את זה לבד.‬
‫מה איתך?‬
‫מה אתה תעשה?‬
‫אובאודו!‬
‫מהר!‬
‫תוציא לפה את התחת שלך!‬
‫אובאודו!‬
‫הלכת להתקלח?‬
‫- היי, ליי. מה קורה? סליחה. - היי, ג'ינורה.‬
‫טעות שלי.‬
‫איך זה שאתה איטי כל כך?‬
‫חכי.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫קח.‬
‫בואי נזוז.‬
‫נזוז?‬
‫הפקדה‬
‫יתרה בחשבון 311,145.00 ריאל‬
‫היי, וקיירו!‬
‫תפוס.‬
‫תתייחס יפה ללקוחות שלך.‬
‫פתחת סלון יופי ואתה מתייחס לאנשים כמו אל חרא?‬
‫נהדר שיש מספרה שאפשר לספר בה שיער של גברים אחרים.‬
‫לעזאזל! תיזהר.‬
‫לא. המספרה שלי מתמחה בשיער מיוחד ובצבעי שיער מיוחדים.‬
‫תחזיק, אחי.‬
‫בטח כל הלקוחות שלך יהיו נשים.‬
‫אולי תלך? זה ייראה יפה.‬
‫תנסה לצבוע בצבע מהגוני. זה ייראה יפה.‬
‫- לך לעזאזל. - בוא למספרה שלי.‬
‫- מה אתה עושה עם הכסף? - דיאנה.‬
‫היא גרה עם אימא שלה בפורטלזה.‬
‫יפה מאוד!‬
‫אבל נראה את זה.‬
‫- תפסיק, לעזאזל! תיזהר! - לעזאזל!‬
‫- תפסיק עם השטויות האלה. - מה זה?‬
‫יש פה הרבה גברים, כמו חבורת הומואים.‬
‫יש לי את החנות של מר מואסיר, "אלטרונאבה".‬
‫תרצה לעבוד איתי?‬
‫נשמע טוב.‬
‫היי, סאביה!‬
‫כדאי שתמצא מישהו אחר שיעבוד בבר שלך. קיבלתי קידום.‬
‫תגביר את זה‬
‫ובואו נחגוג! אובאודו בע"מ כאן!‬
‫- תפסיק! - אני מבטיח שלא אגנוב ממך.‬
‫אתה יכול להעביר את השיר הזה? זה מזכיר לי את האקסית שלי. אתה יכול?‬
‫- טומאדה, דוזנטוס, בואו איתי. - בטח.‬
‫- מי עוד? - כולם!‬
‫- קדימה. - אתה לא משחק.‬
‫- אידיוט. - תבעט בכדור. קדימה!‬
‫היי, מפסידן!‬
‫קדימה!‬
‫- קדימה! - קדימה, קדימה!‬
‫- והמשחק מתחיל! - רגע, לעזאזל.‬
‫לכאן! תמסור לי!‬
‫אכלת אותה, מפסידן!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫לעזאזל!‬
‫- זה פאול, לעזאזל! - פאול!‬
‫למה אתה לא עושה את זה לאימא שלך?‬
‫תירגע!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫לך לעזאזל!‬
‫לך תזדיין!‬
‫- זרוק את הכדור על אימא שלך! - היי, רגע...‬
‫תבעט בכדור!‬
‫עזוב אותי!‬
‫קדימה, לעזאזל!‬
‫אתה לא יכול לעשות את זה!‬
‫יש לך מזל שזה לא פגע בפנים שלי!‬
‫אני חושב על העתיד, ג'ינורה. אני חושב לא רק על היום.‬
‫הם לא חושבים על זה, אז אל תעשי את זה.‬
‫את תזדקני, בסדר?‬
‫את תזדקני.‬
‫אתה שיכור מספיק כדי לרקוד?‬
‫כשאני רוקד איתך, אני משתגע.‬
‫אני רוצה קצת ברביקיו אחר כך.‬
‫אני רוצה לדעת, מה דעתך להיות הבעלים של כל האדמה הזאת?‬
‫בסדר. עדיין ישנה המכירה הפומבית, אבל כמעט סיימנו.‬
‫כמעט סיימנו.‬
‫- את יודעת מה אנחנו צריכים, ג'ינורה? - מה?‬
‫לעבור לגור יחד.‬
‫את ואני בבית. זה מה שאנחנו צריכים.‬
‫- רוצה להיות בעל של חקלאית? - תגידי שוב.‬
‫- תגידי שוב. - רוצה להיות בעל של חקלאית?‬
‫כן!‬
‫אני רוצה, כן.‬
‫בעל של חקלאית. זהו זה.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫קדימה. קום, בן.‬
‫תאכל משהו כדי שיעבור לך ההנגאובר.‬
‫מצבך רע.‬
‫השארתי את המסמכים למכירה הפומבית על המדף.‬
‫תעיף מבט ותבדוק שהכול בסדר.‬
‫אני...‬
‫רוצה להתנצל...‬
‫על ארוחת הערב באותו יום.‬
‫ארוחת ערב?‬
‫ה...‬
‫אל תדאג. תניח לזה.‬
‫אתה זוכר משהו?‬
‫אני זוכר את הכביש שבו אבא שם אותי בטנדר.‬
‫לאחר מכן עזבתי לסאו פאולו.‬
‫וזהו זה.‬
‫איך הגעתי לשם עם מסמכים?‬
‫הוא לא סיפר לך?‬
‫אני רוצה לשמוע את זה ממך.‬
‫אתה היית מת‬
‫אילו נשארת כאן.‬
‫ביקשתי מארנסטו שייקח אותך.‬
‫מי הרג את אמארו?‬
‫משפחת מליירו, אובאודו. מי אם לא?‬
‫הם רצו את משפחת לייצ'י,‬
‫אבל אבא שלך עמד בדרכם.‬
‫הם עדיין רודפים אותם.‬
‫מה עם אימא שלי?‬
‫אימא שלך?‬
‫היא הייתה במקום הלא נכון...‬
‫בזמן הלא נכון.‬
‫לקחתי את המסמכים שלך וביקשתי מארנסטו שייקח אותך מכאן.‬
‫רק רציתי להציל אותך, בן.‬
‫ועכשיו חזרת כדי להציל אותנו.‬
‫האזור הזה הוא הבעיה, אדוני.‬
‫- מי מבצע את הרכישות? - הוא, אבא.‬
‫הוא קונה את זה ואנחנו קונים את זה ממנו.‬
‫מלטה הוא התועמלן שלנו.‬
‫הוא עבד בחווה שלך, אולי אתה לא זוכר.‬
‫אני אסגור כאן ואפתח שם.‬
‫נפריט את הכביש ונקרא לו על שמי.‬
‫אפרניו, תראה לו את הפרויקט.‬
‫בעיה אחת בכל פעם.‬
‫- תודה, אפרניו. - בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫מה בנוגע לפרויקט, סנטור?‬
‫לא ביקשת ממני שאטפל בזה?‬
‫בני,‬
‫פיקחתי על פרויקטים רבים.‬
‫הפרויקט הזה קיים זמן רב יותר ממך.‬
‫אני רוצה את האדמות האלה, הבנת?‬
‫תקנה את כולן במכירה הפומבית.‬
‫סליחה, נרשמתי כבר. מריה ג'ינורה.‬
‫היי, מה שלומך?‬
‫- היי, מה שלומך? - נהדר. בהצלחה.‬
‫- היי, אובאודו. - מה שלומך?‬
‫הכול טוב.‬
‫שלום, אובאודו.‬
‫היי.‬
‫צהריים טובים.‬
‫זו המכירה הפומבית של משרד האוצר של קרטרה‬
‫והאזורים שמסביב.‬
‫המכירה תסתכם ב-12 מיליון ריאל, הערך הכולל של הפריטים.‬
‫אתם יכולים לשלם בתשלומים,‬
‫אבל נדרשת הפקדה של 20 אחוז מהמחיר.‬
‫חלקה מספר 1,072.‬
‫המחיר ההתחלתי הוא 53,000 ריאל.‬
‫הצעת המחיר המינימלית היא 3,000 ריאל.‬
‫חמישים ושלושה.‬
‫חמישים ושלושה לגברת.‬
‫- מישהו נוסף? - שישים.‬
‫שישים לגבר בכחול.‬
‫שישים ושלושה.‬
‫שישים ושלושה לגברת.‬
‫שבעים וחמישה, פעם ראשונה.‬
‫פעם שנייה.‬
‫שבעים וחמישה.‬
‫שבעים וחמישה, פעם ראשונה.‬
‫פעם שנייה.‬
‫נמכר לגבר בכחול.‬
‫החלקה הבאה, מספר 7,423.‬
‫מחיר התחלתי, 90,000 ריאל.‬
‫הצעת המחיר המינימלית היא 10,000 ריאל.‬
‫מאה וחמישים.‬
‫מאה וחמישים?‬
‫מישהו נוסף?‬
‫פעם ראשונה.‬
‫פעם שנייה.‬
‫נמכר!‬
‫החלקה הבאה, מספר 2346.‬
‫המחיר ההתחלתי הוא 170,000. הצעת המחיר המינימלית היא 10,000 ריאל.‬
‫מי רוצה להיות הראשון שמציע?‬
‫הגברת מציעה 170,000 ריאל.‬
‫- מאה ושמונים. - מאה ושמונים לגבר בכחול.‬
‫- מאה ותשעים. - מאה ותשעים לגברת.‬
‫מישהו?‬
‫מאתיים וחמישים!‬
‫שמעתי מאתיים וחמישים.‬
‫מאתיים וחמישים לחברנו כאן.‬
‫מאתיים וחמישים. מישהו נוסף?‬
‫מאתיים ושישים!‬
‫מאתיים ושישים לגברת.‬
‫מאתיים ושישים, פעם ראשונה.‬
‫מאתיים ושישים, פעם שנייה...‬
‫ארבע מאות ושישים.‬
‫ארבע מאות ושישים לחלקה מספר 2346.‬
‫הרבה כסף, אלוהים ישמור!‬
‫ארבע מאות ושישים, פעם ראשונה.‬
‫ארבע מאות ושישים, פעם שנייה.‬
‫מיליון.‬
‫- אדוני, אתה רשום? אם לא, אני... - אני רשומה. מיליון.‬
‫- מיליון? - מיליון.‬
‫- מיליון, פעם ראשונה... - מה?‬
‫פעם שנייה...‬
‫מיליון, פעם שנייה...‬
‫נמכר!‬
‫נכון מאוד, קדימה!‬
‫זה נגמר, חבר.‬
‫מיליון ריאל, חבר.‬
‫פראייר.‬
‫נמכר במיליון ריאל למציעה מספר 13.‬
‫חברים,‬
‫איבדתי הכול.‬
‫כולם הפסידו.‬
‫תראו את זה.‬
‫זה לא רק הבתים שלנו, זה האוכל שלנו,‬
‫זה ההיסטוריה שלנו.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני יודעת. אבל מה רצית שאעשה?‬
‫אתה חייב לעזור להם.‬
‫הם איבדו את הבתים שלהם.‬
‫ביקשתי ממך לעשות דבר אחד, בן אדם.‬
‫דבר אחד! והרסת הכול.‬
‫איך ננקז עכשיו את החרא הזה?‬
‫אתה צריך לענות לזה.‬
‫שלום, אדוני הסנטור.‬
‫הוא במצב טוב.‬
‫לעזאזל...‬
‫"במצב טוב"?‬
‫הטנדרים האלה מגניבים.‬
‫תראה.‬
‫זה חם.‬
‫ואני אמור לקבל טנדר שלישי.‬
‫- הוא בדרך. - גנוב?‬
‫מה אתה רוצה? שאקנה אותם בסוכנות?‬
‫הם גנובים רק אם ניתפס.‬
‫יום אחד,‬
‫אחד הדברים האלה יכרות אצבע של מישהו.‬
‫בואו ננקה אותם.‬
‫זה פשוט מגניב.‬
‫זה היה קל. אני רוצה לראות אותך עושה את זה.‬
‫שנבדוק אותם?‬
‫רצית לשנות דברים.‬
‫ציוד נחמד, צוות מאורגן... הכול כאן.‬
‫אבל חשבתי...‬
‫מה יהיה שונה?‬
‫טוב, עצרו!‬
‫אם זו הייתה הבת שלך, סאביה?‬
‫כמגן אנושי על מכסה מנוע, מה הייתם עושים?‬
‫אנחנו חייבים לדפוק את הבנקים,‬
‫לא את העובדים העניים שצריכים לשלם את החשבונות.‬
‫שודדים בנקים, לא אנשים.‬
‫אני רוצה שאמיאסו וטירולזה יהיו בכניסה לעיר.‬
‫ג'ינורה, לינו, סיבירינו, דוזנטוס, בדלתות של הבנק.‬
‫סאביה, ז'רמיאס, צמד חומרי הנפץ ואני נכנסים.‬
‫אין "כל אחד אחראי לעצמו".‬
‫אנחנו בחרא הזה יחד.‬
‫מתי זה יקרה?‬
‫אני רוצה קצת כסף מחורבן!‬
‫משפחת לייצ'י חברה לאריזת בשר‬
‫- מה הוא עושה כאן? - אתה תעבוד איתו עכשיו, גסטו.‬
‫קורימבבה הוא עובד ותיק, הוא מצוין.‬
‫אתה תלמד ממנו רבות.‬
‫בוקר טוב, אדוני ראש העיר.‬
‫באתי לעזור.‬
‫במה הוא יעזור?‬
‫הוא יגלה כיצד נשות וקיירו ישלמו על האדמות.‬
‫קדימה, חם לי מאוד.‬
‫- בואו נתפרע! - קדימה, פראיירים!‬
‫- קדימה! - לקחתם הכול?‬
‫- בואו נשדוד עוד בנק מחורבן! - קדימה!‬
‫- מטורף! - קדימה, חברים!‬
‫הגיע הזמן לזוז!‬
‫קדימה, לעזאזל! קדימה!‬
‫כריסטו גבס‬
‫תרגום כתוביות: צחי טולדו‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬ דימה!‬