SLÁVA AMARU VAQUEIROVI
ČLOVĚK SE RODÍ, ABY BYL, KÝM JE AMARO VAQUEIRO
Teto...
Kde je Ubaldo?
Kde je?
NOVÍ BANDITI
Co blbneš, Dinoro?
To je moje věc.
Ubaldo! Vytáhněte toho zmetka ven!
-Uklidni se, Dinoro! -Slez.
-Udělej, co říká! -Slez!
-Sakra. -Už jdu.
Dělej!
Na kolena.
Kdo sem toho zmetka vzal?
Patří snad k nám?
O TÝDEN DŘÍVE
POHOTOVOST
Raule, potřebuju s tebou mluvit. Přišel jsem o práci v bance.
Zavolej mi. Je to naléhavé.
BRAZILSKÁ BANKA UBALDO VAQUEIRO - ANALYTIK
Ahoj, tati.
Ten...
Knoflík.
Pane Ernesto, omlouvám se.
Major?
Z nemocnice se mi neozvali.
Ale neboj, zařídím to.
Tati...
Budeš na mě hrdý.
Dostal jsem úkol.
Pár dní budu pryč. Řekl jsem nemocnici, že můžou zavolat Raulovi.
Kde?
V Ceará.
Tati.
Mám tě rád, tati.
Ubaldo, jsi si jistý?
Kdo zničehonic dostane dědictví?
Já nevím. V tátových věcech jsem našel tenhle dopis.
Podívám se na to. Nemám co ztratit.
Odkdy máš příbuzné na severovýchodě?
Potáhneš se tak daleko kvůli nějakému dopisu?
Řekl jsi mu, že odjíždíš?
Sakra!
-Co když se mě bude ptát? -Řekl jsem mu, že mě posílá armáda.
Pořád lžeš? Neřekl jsi mu, že tě z armády vyhodili?
To nic, měl jsem uniformu.
Jsi blázen.
Jo, jsem blázen.
Přišel jsem o práci. V bance mam utrum, vyhodili mě.
Tátovo léčení je drahé. Pojišťovna ho neuhradí.
Nemůžu si dovolit soukromou péči.
Jak to mám zaplatit?
To mi pověz. Pojedu tam a uvidím, jestli z toho něco kápne.
Ubaldo, kdyby to k něčemu bylo, tvůj táta by to neschoval.
Táta umírá a já nic jiného nemám.
Jeremiasi, ty zůstaneš tam.
-Ale pohněte si. -Já půjdu s Juscelinem.
Schovej se tady, kdyby něco. Vrátíme se v noci.
Dobře?
-Vezmi tu tašku! -Dávejte si pozor!
Ty si dávej pozor!
Dinoro!
-Je tam někdo? -Ne.
Pojď!
-Otevřu dveře. -Dobře, já počkám. Opatrně.
Lino!
Jdeme.
Chcípni!
Varuju tě. Zabiju tě.
A jsi v prdeli.
Pusť ho!
Dělej!
Chceš znát moje jméno? Jsem Dinorah Vaqueirová!
Klidně si mě najdi!
Pojď, Dinoro. Hajzle!
Pojď.
-Tak čau, Jerê! -Zatím.
Čau!
-Dobrý den! -Dobrý den.
Kde bych tady mohl najít
nějakou banku?
LINO - OPRAVY MOTOREK A PNEUSERVIS
-No ne! Mrkej na tu kundu! -Lino!
-To je síla! -Myslíte, že jste tady doma?
-Užíváte si? -Co tady děláte?
Ale ne!
Potřebujeme klíče, abysme mohli natankovat auta.
Víte, že klíče jsou dole.
-Tak jo, dojdu pro ně. -Hele,
fakt s sebou vezmeš svou holku?
-Jo. -Sabiá souhlasí?
Ten tady neporoučí, Ameaço.
Pojedu. Bojíš se, že budu lepší než ty?
Tahle miniatura...
-Sklapni, pizdo! -Mám sklapnout?
Měla by sis to oholit. Je to hrůza.
Co blbneš?
-Mně se bobr líbí. -Fakt?
Neslintej.
-Padejte! Neotravujte! -Jsme snad v blázinci?
Tak jsem kus, no a co?
To jsi, pěknej kus.
Vaše teta Syzélia dostala od banky půjčku.
Pozemky, které jste zdědil, sloužily jako záruka.
Půjčku však nesplatila a dluh nyní činí 563 000 realů a 90 centavů.
Navrhl bych vám toto.
Ty pozemky koupíme a vy dostanete asi 150 000 realů.
Částka bude vyplacena dva týdny po vypořádání.
-A to je kdy? -Co?
-Den vypořádání. -Tento pátek.
Je jiná možnost?
Pozemky budou vydraženy asi za 30 nebo 40 dní,
ale nevím, kolik to vynese.
Záleží na nejvyšší nabídce.
Když podepíšu hned, dostanu 150 tisíc?
-Správně. To je naše nejlepší nabídka. -Dobře.
Ale je v tom háček.
Dohoda vyžaduje ověřené podpisy
všech příjemců dědictví.
A kdo jsou ostatní dědici?
Vaše sestry.
Aha. Dobře...
Děkuji.
Nazdar! Víš, kde bydlí Vaqueirovi?
-Ano, není to daleko. -Zavezeš mě tam?
Jasně.
-Počkáš? -Platíte, tak nemusíte spěchat.
Hledám Dinoru nebo Dilvâniu.
Dinorah?
Dilvânia.
Já jsem Ubaldo.
Počkej.
Děkuju.
Co je to?
Dinorah?
Já jsem Ubaldo.
Co tady děláš?
Přijel jsem ze SaoPaula. Obdržel jsem tyto dokumenty.
Pozemky. Dědictví po Amaru Vaqueirovi.
Chtěl jsem to vyřídit v bance.
Ty jsi šel do banky?
Dřív než sem?
Ano.
Odvez si ty papíry do SaoPaula. Tady jsou k ničemu.
-Dinoro, nechci potíže... -Vrať se. Já taky ne.
Potřebuju tvůj podpis.
Ubaldo je mrtvý. Rozumíš?
Vypadni. Běž!
-Nechci potíže. -Já taky ne!
Právě jsem se dověděl, že tady mám rodinu.
-Tady žádnou rodinu nemáš! -Promluvíme si o tom.
Zbláznila ses?
Chceš půdu? Tady ji máš!
Hajzle!
Jestli se vrátíš, přijde ti to draho.
Ne, Dilvânio!
Ne!
Čau. Už jsi pracháč?
Musel jsem tady podepsat nějaký papíry.
Ozvi se.
Do pytle.
Jedeme.
-Dobré odpoledne. -Dobré odpoledne.
-Přejete si? -Potřebuju ověřit dokument.
Průkaz totožnosti, prosím.
SaoPaulo? Co děláte tady?
Musím tu něco vyřídit.
Moment.
Asi jsem si nechal peněženku v autě. Věřila byste tomu?
-V kolik zavíráte? -Ve čtyři.
Dobře.
-Díky. -Není zač.
Vše vypadá v pořádku, Ubaldo. Připravím dokumenty.
-Ale chvíli to bude trvat. -Dobře, počkám.
Určitě?
Zajděte si na oběd. Já to zatím vyřídím.
Přijďte později.
-Jen běžte. -Dobře.
Za chvíli se vrátím. Děkuji.
-Prosím. -Děkuju.
Co jsi čekal?
Myslíš, že si sem přijedeš a zfalšuješ naše podpisy?
Dáš naši půdu posraný bance
a vrátíš se do SaoPaula jako nějakej James Bond?
Mám pravdu?
Dinoro, vysvětlím ti to.
Hele, já ti něco vysvětlím.
Mohla bych ti to vysvětlit podrobně, ale nadělali bysme bordel.
Potřebuju peníze. Táta je v nemocnici.
Jestli je v nemocnici, nic ti nenechal.
Tak blbej nejsi.
Říkala jsem ti, že ty papíry jsou bezcenný.
Pojď se mnou. Teď podepíšeš něco ty mně.
No tak!
Pojď, sakra!
Dělej.
Podepiš to.
Dělej! Jsi snad hluchej?
A teď zmiz, Ubaldo.
Táhni odsud.
Jestli se tady ještě ukážeš, bude to naposled.
Jeremiasi, udělej mi laskavost.
Odvez toho zmetka na autobus.
Vrací se do SaoPaula.
-Jasně. -Díky.
Myslel jsem, že ho zastřelíš.
Nezastřelila jsem ho kvůli Dilvânie.
Teď vím, proč byla tak naštvaná.
Ty jsi taky můj příbuzný?
Já, a Vaqueiro?
Kéž by.
Jako bys tátovi z oka vypadl.
Podívej se.
ČLOVĚK SE RODÍ, ABY BYL, KÝM JE
Ten obrázek mi dala moje máma.
Skoro každej den mi říká: „Amaro nás všechny zachránil.“
Jmenuje se Luzia. Určitě by se ti líbila.
Pověz mi, proč ses vrátil domů právě teď?
Nejsem tady doma. Přijel jsem kvůli penězům.
Doma jsi, kde máš rodinu,
kde jsou tvé sestry.
Tam jsi doma.
Vypadá jako on.
Myslel jsem, že ho ráda uvidí.
Nebuď blázen.
My se můžeme udřít, a ty ho přivezeš sem?
-Je to jeho syn. -No a co?
-Jak to myslíš? -Jo, no a co?
A co, zatraceně?
Nečekáme celej život na zázrak?
Tohle je zázrak.
Jeho syn přijel do Cratará, a my ho necháme prostě zmizet?
Já jsem něčí syn. Ty jsi něčí syn.
Každej je něčí syn.
Tak jakej zázrak? Víš, co on je? Jen hromada potíží.
Potíže, Jeremiasi!
Proč jsi mě tam zavezl?
Sabiá znal tvého tátu. Myslel jsem, že ti pomůže.
Ale on to nechápe. Nevidí to.
Co nevidí?
Nejsi tu náhodou, Ubaldo. Je to tvůj osud!
Patříš sem! Jen to prostě nevíš!
Parchant pitomej.
-Dobrý den. Jeden... -Dobrý den.
-Jeden do SaoPaula. -Je mi líto. Autobus jede až v šest ráno.
-To je první autobus? -Ano, v šest ráno.
Tak jo. Sakra.
Brácho...
Vracím se. Nevyšlo to.
Jo? Jak to jde?
Tak zatím.
Upozorňujeme cestující do SaoPaula,
že autobus odjíždí za deset minut.
-Ještě něco? -Ne, díky.
Bude to 9,70.
Berete karty?
Je mi líto, terminál nefunguje.
Přes ulici je banka.
-Všechno v pořádku? -Ano.
Zajděte tam. Budu tady. Ještě něco?
Ne, vrátím se. Děkuji.
Co je, Raule?
Je na ventilátoru? Na intenzivní péči?
Vracím se do SaoPaula.
-Ať ho nikam nepřevážejí. -Položte ten telefon.
Moment, prosím.
-Můžeš... -Promiňte.
-Moment. -Ne, položte to, nebo jděte ven.
-Dobře. -Prosím.
-Zavolám ti za chvíli. -Děkuji.
Počkej.
Ruce vzhůru!
No tak, zatraceně!
Chceš umřít?
No tak! Sakra!
-Sedni si! -Na zem!
Parchante!
Dělej!
Dělej, nasaď si ty pouta!
Jak se máte?
Chcípneš, vole.
Uklidni se!
Otevři trezor!
Nečum na mě!
Vstávej!
Co si myslíš, že se děje?
Do prdele!
Svlíkejte se!
Svlíkat!
-Svlíkejte se! -Svlíkat!
Dělej! Svlíkni se!
-Svlíkat! -Svlíkejte se!
Dělej!
Co se nesvlíkáš?
Svlíkni si to! Běž tam!
Pojď! Hni sebou!
Pohyb!
Chceš si hrát na hrdinu?
Děláš si ze mě srandu?
Děláš si ze mě prdel?
Chceš umřít, do prdele?
Pusť ho.
-Ani náhodou! -Je to můj kámoš!
-Jseš měkkej? -Zabij ho, a jsi vyřízenej!
Vyhrožuješ mně?
Jeremiasi!
Do prdele!
Parchant!
Do prdele!
Říkal jsem ti, že s ním jsou jen problémy. Nasaď si to!
Do prdele!
Musím to opakovat?
Svíčka hoří.
-Teď si jen zazpíváme „Hodně štěstí“. -Já to vyřídím.
Co to sakra je, Perigoso?
Ruce na volant! Dělej!
-Ruce na volant! -Skloň hlavu!
Zahrajeme si na schovku.
Budu počítat do deseti.
Pojedeš domů, schováš se a už nevylezeš.
Dobře.
-Jeď! -Jedna...
Nestartuje!
-Uklidni se! -Jeď, do prdele!
Nezmatkuj. Jeď!
-To je ono. Jeď! -Jeď!
-Vezmu si tě s sebou, kotě. -Otevři!
Dneska se sjedu koksem jako svině!
Ať si tam ten hajzl vleze!
Říkal jsem ti, ať ho nepouštíš.
Ty, pojď sem!
Dejte všechno sem.
Co to do prdele děláš?
Hejbni sebou. Vlez tam!
Do rohu, parchante!
Dělej!
Tak dělej!
Nastup!
Vítej v pekle!
Jedeme!
Projedeme se, princezno!
-Padáme! -Jeď!
Jděte do prdele!
Jeď, do prdele!
VOJENSKÁ POLICIE
To jsou oni, ne? Tak jedeme!
ŠŤASTNOU CESTU A NA SHLEDANOU!
Vylez ven!
Ten hajzlík ještě dejchá.
To je ono, Sabio!
Dnes to oslavíme!
To si piš!
Oslavíme to!
Co blbneš, Dinoro?
To je moje věc.
Ubaldo! Vytáhněte toho zmetka ven!
-Uklidni se, Dinoro! -Slez.
-Udělej, co říká! -Slez!
-Sakra. -Už jdu.
Dělej!
Na kolena.
Kdo sem toho zmetka vzal?
Patří snad k nám?
Je to tvůj bratr!
-Bratr, ty vole! -Dinoro!
Dinoro, je krev tvé krve. Vaqueiro.
Podívejte se na Vaqueira. Celej pochcanej.
Říkala jsem ti to, Ubaldo.
Říkala jsem ti, abys pro vlastní dobro odjel.
Ale to ne. Zfalšoval jsi můj podpis.
Chtěl jsi vykopnout mě, tetu Zezy a Dilvâniu z domu.
Říkala jsem ti, ať odjedeš, Ubaldo!
Tři sta litrů každej!
Co?
Kolik lidí máš?
-Deset, dvanáct? -To je fuk.
-Počkej, nech ho mluvit. -Není tady ani půl milionu.
Není tady ani 500 000...
To je maximálně 30 tisíc pro každýho.
-V tomhle městě nejsou peníze. -Drž hubu!
Tři sta tisíc.
Možná 400. Pracoval jsem v bance, Dinoro.
Vím, o čem mluvím.
Můžu vymyslet lepší loupež.
Podívej se na ně.
Podívej se!
Dodržíš, cos jim slíbil?
Protože jestli ne,
ani Amaro,
ani otec Cícero,
ani Satanáš tě nezachrání.
-Rozumíš? -Skoncujeme to hned, Sabio.
Jsem tu taky kvůli penězům. Vy ne?
Ty sem nepatříš!
Nikdy jsi to nechtěl. Nehraj si na oběť.
Vážně?
Dodrží slovo.
Jestli ne...
Bude tvůj.
A teď jedeme.
Poserové.
My dva si ještě promluvíme, Jeremiasi.
Vážně.
Překlad titulků: Vít Bezdíček
Kreativní dohled Tereza Němcová miasi.