INSPIRERAD AV NEW YORK TIMES KOLUMNEN MODERN LOVE
VISSA ELEMENT ÄR FIKTIVA
I 13 DAR TRODDE JAG PÅ HONOM
Ursäkta att jag är sen.
Välkommen.
-Jag tar också kaffe. -Ja, herrn.
-Titta på det här. -Visst.
-Det är inte rätt foto, eller hur? -Du har rätt.
-Yoji Suzuki? -Det är jag.
Femtio år gammal, fastighetsbolag-vd?
Det stämmer.
Vad är det som händer?
Det är bara fel foto.
Jaha.
Klubben måste ha satt dit fel foto.
Jag ska ringa dem.
Okej...
Ställ det här.
De bad om ursäkt.
Okej.
-Jag beklagar förvirringen. -Det gör inget.
Då går jag. Vi kanske ses igen, vem vet.
Hallå.
Jag förstår problemet.
Kan vi släppa det
och prata lite till, om du vill?
Men...
...varför känner vi oss skyldiga?
-För hur vi träffades? -Ja.
Tja...
Är det bara okej om man är ung?
Är dejting bara acceptabelt om man vill gifta sig och skaffa barn?
Och då vi aldrig har uppnått det,
borde vi känna oss skyldiga? Är det så det fungerar?
Jag ser det inte som ett misslyckande.
Är äktenskap och barn likvärdigt med framgång?
Är det inte så?
Jag antar att man inte vet hur ens liv har varit förrän man dör.
När man dör?
Tänker man: "Åh, nu dör jag"?
Och sen: "Nu är jag död"?
Strunt samma. Det finns inget efter döden i alla fall.
Jag håller inte med.
Jag vet inte vad som finns efter döden,
men inte att det är helt tomt, för jag kan inte föreställa mig det.
Det var trevligt.
Vi ses.
Kan du inte ge mig ditt mobilnummer åtminstone?
090 0145 9638.
Vi hörs.
Därför gör vi ett flertal utredningar.
Vi försäkrar er att regeringen kommer att göra allt
för att kompensera konsumenter som köpt dessa frysta livsmedel.
Så du erkänner den påstådda förfalskningen
av tillverkningsdatum?
Det har jag aldrig sagt.
Vi väntar på resultatet
av ett antal utredningar
och vi kommer att ta dem på allvar.
Vem gör utredningen?
Ett antal experter.
Men de är utvalda av jordbruksministeriet.
Borde inte detta göras av en tredje part?
Det beror på det faktum
att råvarorna avgör matkvaliteten.
Menar du att tillverkaren är irrelevant?
Nej. Som sagt var,
efter en grundlig undersökning av de importerade råvarorna,
kommer vi att överväga motåtgärder, och i den ordningen.
Det är ologiskt.
Ni måste väl välja råvarorna innan maten bearbetas?
Detaljerna angående den processen
är upp till tillverkaren att avgöra.
Bedrägeriet innefattar olika produkter, som pasta och dumplings.
Och alla är godkända av jordbruksministeriet, eller hur?
Missade de nåt i godkännandeprocessen?
Eller särbehandlades vissa tillverkare?
Vad tror du, vd Yoshimoto?
Sato, när kan du göra intervjuerna om läkarexamensfusket?
Tja...
Du måste intervjua dekanus eller högre.
Okej.
Bestäm ett datum och förbered materialet, okej?
Uppfattat.
När kan du göra det?
I övermorgon, tror jag.
Det ska vara klart kl. 15.00 imorgon.
-Uppfattat. -Bra.
Vad är det där?
Konstavdelningen hade över.
Jag vill inte ha.
Okej. Vad ska jag göra med dem?
-Vart ska du? -Jag ska kolla schemat.
Hördu! Lämna dem inte där. Ta dem med dig.
Ursäkta. Jag kastar dem.
Så där.
Så trött.
Okej.
Vad ska jag göra?
-Jag gjorde det! -Det skulle funka i studion,
men det här är pinsamt. Jag är ledsen.
Varför väntar jag?
Varför väntar jag på dig?
Vad? Lägg av!
Nej!
Är det ett skämt?
Varför?
Kom igen!
Verkligen?
Borde jag prata?
Det behövs inte.
Du kan prata hur mycket du vill.
Okej.
Imponerande.
Som ny.
Jag vet inte om den håller.
Det är det bästa jag kan göra.
Sen får du ta hit ett proffs.
Tack så mycket.
Är det nåt mer du behöver laga?
Är du säker?
Ja.
Tapeten här...
Det har stört mig ett tag, men jag kunde inte göra nåt och gav upp.
Ska jag göra om hela väggen?
Kanske det.
Herr Suzuki, du är väl i fastighetsbranschen?
Ja.
Är det därför du kan så mycket om renovering och reparation?
Nej. Det är en hobby. Jag är amatör.
Jag förstår.
Får jag kalla dig Momoko?
Visst.
Då kallar jag dig Yoji.
Okej.
Jobbar du på en tv-station?
Det stämmer.
Det måste vara ett glamoröst jobb.
Det är en tråkig bransch.
Skum?
Det är bara arbete. Det är allt jag säger.
Vi pratar inte om jobb.
Bara fjolårets uppgifter?
Ja.
Tänk om universitetet säger att statistiken "bara är en slump"?
Det är tydligt att män alltid har fått förmånlig behandling, eller hur?
Vi behöver siffrorna från de senaste tio åren
för att bevisa skillnaden mellan manliga och kvinnliga sökande!
Hur ska vi annars sätta dit dem?
Jag gör om det.
Hej.
Vad är det här?
Jag hyrde den. Lite omväxling.
Oj.
-Ska vi campa? -Ja.
Det blir första gången för mig.
Jag har bara de här.
Inga problem. De blir jättebra.
Vilken vill du ha, Yoji?
Välj en.
Det blir din mugg.
Då tar jag den här.
Okej, då tar jag den här.
Var är tältet?
Vi kan gå tillbaka.
Jag tror...
...att det var hitåt.
Även om vi går tillbaka kommer vi aldrig dit.
Vi har gått vilse.
Bedrägeriet innefattar olika produkter, som pasta och dumplings.
Och alla är godkända av jordbruksministeriet, eller hur?
Missade de nåt i godkännandeprocessen?
Eller särbehandlades vissa tillverkare?
Vad tror du, vd Yoshimoto?
Det har du redan frågat mig.
Du har redan fått ett fullständigt svar.
Minns du inte det?
Jag föreslår att du tar en lång paus.
Vi åker tillbaka till kontoret. Kommer du?
Jag åker inte tillbaka.
Jag åker hem.
Okej. Ha en trevlig kväll.
Hej då.
-Godnatt. -Vi ses.
Ta det lugnt.
Tack för att du åker med oss.
Kontrollera att du inte har glömt några tillhörigheter.
Hallå!
Ja?
-Ursäkta mig. -Ja?
Heter du Yoji Suzuki?
Ja.
Jo...
Kan du ta en titt på detta?
Ja det är jag. Det är min profil från dejtingklubben.
Jag förstår.
Var fick du tag i den?
Ja...
Jag tappade bort en sån här kopia någonstans häromdagen.
Det är rätt personligt, så jag har varit orolig.
Det var säkert den här.
Tror du? De är alla likadana.
Då så.
Yoji.
Ja?
Yoji Suzuki.
Vad?
Jag bara uttalar ditt namn.
Okej. Jag är klar.
Jag går till affären.
Nej.
Inte så här.
Ursäkta.
Välkommen.
Nej. Du kan inte bara försvinna så här.
Förlåt. Letade du efter mig?
Jag gick till en annan affär.
Renoveringen är klar,
så jag ville festa till det.
Tack gode Gud.
Jag fick några galna tankar i huvudet.
Galna? Hur så?
Det var inget.
Glöm att jag sa nåt.
Du har rätt.
Jag är inte Yoji Suzuki. Jag är inte vd för ett fastighetsbolag.
Jag bor egentligen på ett härbärge.
Jag är hemlös.
Vad hoppades du vinna på det?
-Pengar? -Ingenting sånt.
Jag råkade bara hitta utskriften från en dejtingklubb, och blev frestad.
Jag ville väl bara känna vad lycka var.
Det stör mig inte alls.
Det är okej att du inte är Yoji.
Hur många dar har det gått sen vi träffades?
Tretton.
Redan tretton dar?
Vad tiden går.
Vi beklagar.
Numret du har ringt har ingen abonnent.
Vi beklagar. Numret du har ringt...
Numret du har slagit har ingen abonnent.
Vi beklagar...
Ja, det var en man här.
Han var i 50-årsåldern, utan namn.
Jag undrar vart han tog vägen.
Jag har inte sett honom nyligen.
Han såg pigg och glad ut på sistone.
Jag trodde att han kanske hade återgått till ett normalt liv.
Men det är inte lätt för såna som han att återanpassa sig.
Förlåt, jag har lånat den hela tiden.
Inga problem.
Den är din, Yoji.
Här.
Tack.
Jag har letat överallt efter dig.
Har du? Var då?
Ställen du kunde vara på.
Verkligen?
Jag letade överallt, men hittade inte ett spår av dig.
Jag tänkte till och med
att jag kanske hade inbillat mig alltihop.
Vill du ha middag?
Jag har inte så mycket.
Allt jag tänker på är att dö.
Jag vet inte om det vore bättre eller sämre.
Men jag kan inte få det ur tankarna.
Nu börjar det likna hopp istället.
Jag känner också så.
Det gör alla.
Ja. Du har nog rätt.
Det var du som sa att ingen vet vad som händer efter vi dör.
Jag håller med dig.
Men just i detta ögonblick...
...lever jag.
Men jag vet inte vad som händer imorgon.
Eller om en timme.
Eller om en minut.
Så...
...vi är likadana, förstår du?
Vi har hopp just nu.
Det ser ut som en storm är på väg. Vi städar upp.
Muggen sveptes iväg.
Vad?
Den du gav mig.
Oroa dig inte för den!
Glöm den! Låt den vara!
Undertexter: Lena Marie Larsson
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir