A NEW YORK TIMES MODERN SZERELEM ROVATA NYOMÁN
BIZONYOS RÉSZLETEK A KÉPZELET SZÜLEMÉNYEI
Modern szerelem Tokióban
13 NAPIG HITTEM NEKI
Bocs, hogy késtem.
Parancsoljon!
-Én is kávét kérek. -Hozom, uram.
-Megnézné ezt, kérem? -Hogyne.
-Ugye, ez nem a jó kép? -Igaza van.
-Ön Jodzsi Szuzuki? -Igen.
Ötvenéves, egy ingatlanos cég vezérigazgatója?
Pontosan.
Mi ez az egész?
Rossz képet használtak.
Értem.
A társkereső klub összecserélte a képeket.
Majd én beszélek velük.
Rendben...
Tegye csak ide!
Azt mondták, nagyon sajnálják.
Értem.
-Elnézést a zűrzavarért. -Semmi gond.
Akkor elmegyek. Talán még találkozunk.
Várjon!
Megértem a helyzetet.
Ezt félretéve,
ha nem bánja, beszélgethetünk egy kicsit?
De...
miért van bűntudatunk?
-A megismerkedésünk miatt? -Igen.
Hát...
Elfogadhatóbb, ha az ember fiatal?
A randevúzás elfogadhatóbb, ha a célja a házasság és a gyerek?
De mivel mi ebben kudarcot vallottunk,
legyen bűntudatunk? Ez így működik?
Én nem nevezném kudarcnak.
Házasság és gyerek egyenlő a sikerrel? Tényleg?
Igaz?
A halálunk pillanatáig nem tudjuk, mennyit ért az életünk.
A halálunk pillanatáig?
Az hogy megy? Arra gondolunk, hogy "most meghalok,"
aztán meg azt, hogy "hopp, meghaltam?"
Mindegy. Amúgy sincs semmi a halál után.
Ebben nem értünk egyet.
El sem tudom képzelni, mi lehet a halál után,
de nem mondanám, hogy nincs semmi, csak mert el sem tudom képzelni.
Jól éreztem magam.
Még találkozunk.
Legalább a mobilszámát megadja?
090-0145-9638.
Viszlát!
Ezért folytatunk számos vizsgálatot.
Biztosítjuk önöket arról, hogy a kormány mindent megtesz
a szóban forgó mirelit ételek vásárlói kompenzálása ügyében.
Tehát elismeri a felelősséget a gyártási időpontok
feltételezett meghamisításáért?
Én nem ezt mondtam.
Számos vizsgálat
eredményét várjuk,
és komolyan vesszük őket.
Kik vezetik a vizsgálatokat?
Nos, számos szakértő.
A mezőgazdasági minisztérium jelölte ki őket.
Ez nem egy pártatlan fél dolga lenne?
Nos, ez azért van, mert...
az élelmiszer minőségét a nyersanyagok határozzák meg.
Ezek szerint a gyártó kiléte lényegtelen?
Nem. Ezért mondtam,
hogy az importált nyersanyagok alapos vizsgálatát követően
megfontoljuk az ellenintézkedéseket. Ebben a sorrendben.
Ennek semmi értelme.
A nyersanyagokat a feldolgozás előtt kell kiválasztani, nem igaz?
Úgy tudom, hogy az eljárás részleteit
a gyártó hatásköre meghatározni.
A csalás számos, különböző terméket érint, a tésztától a gombócokig.
Melyeket jóváhagyott a mezőgazdasági minisztérium, ugye?
Valami figyelmetlenség történt a jóváhagyási folyamatban?
Vagy bizonyos gyártók különleges bánásmódban részesültek?
Mit gondol, Josimoto igazgató úr?
Szato, mikorra lesz kész az orvosi egyetem felvételi vizsgacsalásáról szóló anyag?
Hát...
Kapd el a dékánt, vagy az ő felettesét!
Igenis, hölgyem.
Egyeztess időpontot, és szedd össze az infókat!
Rendben.
Mikorra lesz meg?
Holnaputánra biztosan.
Legyen az asztalomon holnap háromra!
-Értettem. -Helyes.
Az meg mi?
A művészeti részlegnél maradt extra.
Nekem ide ne hozza!
Jó, de mihez kezdjek vele?
-Hová mész? -Megnézem az időbeosztást.
Mondtam, hogy ne hagyja ott! Vigye magával!
Elnézést, máris. Kidobom a kukába.
Ez az.
Elegem van.
Megvan!
Ezt hogy kell?
-Megcsináltam! -Jó lenne, ha a stúdióban lennénk,
de ez így rém kínos. Sajnálom.
Mire várok?
Miért várok rád?
Mi? Ugyan már!
Ilyen nincs!
Ez valami vicc?
Miért történik ez velem?
Ne már!
Ez komoly?
Beszéljek?
Felesleges.
Beszéljen csak!
Jó.
Lenyűgöző.
Olyan, mint az új.
Hát, nem vagyok benne biztos, hogy sokáig bírja.
De ennél többet most nem tehetek.
Szakembert kéne hívni.
Nagyon köszönöm.
Van még valami javítanivaló?
Ez komoly kérdés?
Igen.
Hát a tapéta...
Egy ideje már zavar, de nem tudom, mit kezdjek vele. Szóval, feladtam.
Tapétázzam újra az egész falat?
Ha belefér.
Ugye, ingatlanban utazik, Szuzuki úr?
Igen.
Ezért mozog ismerősen a barkácsolás és tapétázás világában?
Nem, ez a hobbim. Amatőr szinten.
Értem.
Szólíthatlak Momokónak?
Persze.
Én pedig téged Jodzsinak.
Persze.
Egy tévéállomásnál dolgozol?
Így van.
Csodás munka lehet.
Ostoba egy iparág.
Ostoba?
Munka és kész. Maradjunk ennyiben.
Ne beszéljünk a munkáról!
Csak a tavalyi adatok vannak meg?
Igen.
Mi van, ha az egyetem azt mondja, ez csak véletlen egybeesés?
Nyilvánvaló, hogy a férfiakkal mindig is kivételeztek.
Legalább az utolsó tíz év adataira van szükségem,
hogy a férfiak és nők elbírálása közti különbséget bizonyítsuk.
Másképpen hogy szorítanám sarokba?
Újra nekiesek.
Szia!
Ez meg mi?
Bérautó. Kikapcsolódunk.
Azta.
-Kempingezni megyünk? -Igen.
Sose voltam.
Csak ilyen van.
Semmi gond. A célnak megfelel.
Melyiket kéred, Jodzsi?
Válassz!
Ez lesz a bögréd.
Legyen ez.
Akkor ez meg az enyém.
Hol a sátor?
Kövessük visszafelé a nyomainkat!
Azt hiszem...
errefelé volt.
Még ha vissza is megyünk, soha nem jutunk oda.
Már eltévedtünk.
A csalás számos, különböző terméket érint, a tésztától a gombócokig.
Melyeket jóváhagyott a mezőgazdasági minisztérium, ugye?
Valami figyelmetlenség történt a jóváhagyási folyamatban?
Vagy bizonyos gyártók különleges bánásmódban részesültek?
Mit gondol, Josimoto igazgató úr?
Ezt már kérdezte.
És már meg is válaszoltam.
Nem emlékszik?
Azt javaslom, vegyen ki egy hosszabb szabadságot!
Visszamegyünk a szerkesztőségbe. Jössz?
Nem megyek vissza.
Egyenesen hazamegyek.
Jól van. Akkor jó éjszakát!
Neked is.
-Jó éjt! -Sziasztok!
Csak lazán!
Köszönjük, hogy velünk utazott.
Győződjön meg arról, hogy nem hagy a szerelvényben semmit!
Állj!
Igen?
-Elnézést! -Igen?
Maga Jodzsi Szuzuki?
Igen.
Hát...
Megnézné ezt?
Igen, ez én vagyok. Az aktám a társkereső klubból.
Értem.
Honnan van ez?
Nos...
Elvesztettem egy példányt a minap.
Elég személyes, szóval aggódtam.
Lefogadom, hogy ez volt.
Gondolja? Hát, egyik papír olyan, mint a másik.
Akkor ez megoldódott.
Jodzsi!
Igen?
Jodzsi Szuzuki.
Mi az?
Csak mondogatom a nevedet, ennyi.
Jól van. Végeztem.
Megyek a boltba.
Nem.
Nem így.
Elnézést!
Jó napot!
Nem. Nem tűnhetsz el csak így.
Bocs! Engem kerestél?
Másik boltba mentem.
Befejeztük a felújítást,
gondoltam, rendesen megünnepeljük.
Hála istennek!
Őrült gondolataim támadtak.
Őrült? Például?
Mindegy.
Felejtsd el, amit mondtam!
Tudod, igazad van.
Nem Jodzsi Szuzuki vagyok, és nincs ingatlanos cégem.
Valójában egy hajléktalanszállón élek.
Hajléktalan vagyok.
Mit akartál ezzel elérni?
-Pénzt vársz tőlem? -Ugyan már!
Véletlenül megtaláltam a társkereső klub nyomtatványát, és kísértésbe estem.
Bele akartam kóstolni a boldogságba.
Engem egyáltalán nem zavar.
Nem baj, ha nem te vagy Jodzsi.
Hány napja is találkoztunk?
Tizenhárom.
Már olyan régen?
Repül az idő.
Elnézését kérjük,
de a szám, amit hívott, vagy ki van kapcsolva, vagy már megszüntették.
Elnézését kérjük, de a szám, amit hívott...
A szám, amit hívott, vagy ki van kapcsolva, vagy már megszüntették.
Elnézését kérjük...
Igen, volt itt egy fickó.
Egy ötvenes pasas, a nevét nem tudjuk.
Kíváncsi vagyok, mi történt vele.
Nem láttam mostanában.
Nagyon derűs és jól fésült volt mostanában.
Azt hittem, visszakerült a normális életbe.
Persze a hozzá hasonlóknak nehezen megy a beilleszkedés.
Bocs, ez nálam ragadt.
Semmi gond.
A tiéd lehet, Jodzsi.
Tessék.
Köszönöm.
Már mindenhol kerestelek.
Valóban? Merre?
Ahol előfordulhattál.
Tényleg?
Mindenütt. De nyomodat sem találtam.
Még az is eszembe jutott,
hogy az egészet csak álmodtam.
Megkínálhatlak vacsorával?
Bár, nem lesz túl bőséges.
Csak a halálra tudok gondolni.
Nem tudom, jobb lenne-e vagy rosszabb.
De nem tudom kiverni a fejemből.
És szép lassan remény lett belőle.
Én is így érzem.
Mindenki így érez.
Igen. Azt hiszem, igazad van.
Te mondtad, hogy senki sem tudja, mi történik, miután meghalunk.
Egyetértek veled.
De ebben a pillanatban,
még élek.
De fogalmam sincs, mi lesz holnap.
Vagy akár egy óra múlva.
Vagy egy perc múlva.
Így tehát,
egyformák vagyunk, látod?
Ebben a pillanatban a remény létezik.
Vihar közeleg. Pakoljunk össze!
A bögre elsodródott.
Micsoda?
Amit tőled kaptam.
Ne törődj vele!
Felejtsd el! Engedd el!
A feliratot fordította: Varga Attila
Kreatív supervisor Hegyi Júlia