‫בהשראת הטור "אהבה מודרנית" בניו יורק טיימס‬
‫חלקים מסוימים בדויים‬
‫האמנתי לו במשך 13 ימים‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫ברוך הבא.‬
‫- גם אני אשתה קפה. - כן, אדוני.‬
‫- תסתכל על זה. - בטח.‬
‫- זו לא התמונה הנכונה, נכון? - את צודקת.‬
‫- יוז'י סוזוקי? - זה אני.‬
‫בן 50, מנכ"ל חברת נדל"ן?‬
‫נכון.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫פשוט יש להם תמונה לא נכונה.‬
‫בסדר.‬
‫בוודאי צירפו במועדון את התמונה הלא נכונה.‬
‫אני אדבר איתם.‬
‫טוב.‬
‫תניחי את זה כאן.‬
‫הם אמרו שהם מצטערים מאוד.‬
‫בסדר.‬
‫- סליחה על הבלבול. - זה בסדר.‬
‫אז אני אלך. אולי נתראה שוב.‬
‫היי.‬
‫אני מבינה את המצב.‬
‫חוץ מזה,‬
‫נוכל לדבר קצת יותר, אם זה בסדר מבחינתך?‬
‫אבל...‬
‫למה אנחנו מרגישים אשמה?‬
‫- על איך שנפגשנו? - כן.‬
‫ובכן...‬
‫זה מקובל יותר אם אתה צעיר?‬
‫האם לצאת לדייטים זה בסדר רק כחלק מהמרדף הנשגב אחרי נישואים וילדים?‬
‫אבל כיוון שנכשלנו בכך,‬
‫אנחנו אמורים להרגיש אשמה? ככה זה עובד?‬
‫לא הייתי מחשיב את זה לכישלון.‬
‫נישואים וילדים שווים הצלחה? באמת?‬
‫זה לא כך?‬
‫אני מניח שאתה לא יודע איך היו החיים שלך עד הרגע שאתה מת.‬
‫הרגע שאתה מת?‬
‫האם אנחנו חושבים, "הו, אני עומד למות עכשיו"?‬
‫ואז אנחנו חושבים, "הו, הרגע מתי"?‬
‫לא משנה. בכל מקרה אין כלום אחרי המוות.‬
‫אני לא מסכים.‬
‫אני לא יכול לדמיין מה יש אחרי המוות,‬
‫אבל לא הייתי אומר שאין כלום רק מפני שאני לא יכול לדמיין את זה.‬
‫היה כיף.‬
‫נתראה.‬
‫אתה יכול לתת לי לפחות את מספר הטלפון הנייד שלך?‬
‫9638 0145 090.‬
‫להתראות.‬
‫זו הסיבה שאנחנו מנהלים כמה חקירות.‬
‫אנו מבטיחים לכם כי הממשלה תעשה כל שביכולתה‬
‫כדי לפצות את הצרכנים שרכשו את המזון הקפוא.‬
‫אם כך, אתה מודה באחריות על הזיוף לכאורה‬
‫של תאריכי הייצור?‬
‫זה לא מה שאמרתי.‬
‫אנחנו מחכים לתוצאות‬
‫של כמה חקירות,‬
‫ונתייחס אליהן ברצינות.‬
‫מי מנהל את החקירה?‬
‫ובכן, כמה מומחים.‬
‫אבל הם נבחרו בידי משרד החקלאות.‬
‫זה לא אמור להיעשות בידי צד שלישי?‬
‫ובכן, זה בגלל...‬
‫שאיכות המזון נקבעת על ידי חומרי הגלם.‬
‫אז אתה אומר שהיצרן לא רלוונטי?‬
‫לא. זו הסיבה שאמרתי‬
‫שלאחר חקירה יסודית של חומרי הגלם המיובאים,‬
‫נשקול אמצעי נגד, בסדר הזה.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫צריך לבחור את החומרים לפני ייצור המזון, לא?‬
‫נאמר לי שהיצרן קובע‬
‫את פרטי התהליך.‬
‫ההונאה כוללת מגוון רחב של מוצרים, כגון פסטה, כופתאות ואורז מטוגן.‬
‫כולם אושרו בידי משרד החקלאות, נכון?‬
‫האם נעשתה טעות בתהליך האישור?‬
‫או שמא יצרנים מסוימים מקבלים יחס מועדף?‬
‫מה אתה חושב, המנהל יושימוטו?‬
‫סאטו, מתי תוכל לקיים ראיונות להונאת מבחני המכללה לרפואה?‬
‫ובכן...‬
‫אתה צריך לראיין את הדיקן או בכיר ממנו.‬
‫כן, גברתי.‬
‫תקבע תאריך ותכין את החומרים, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫מתי תוכל לעשות את זה?‬
‫אני חושב שכנראה מחרתיים.‬
‫תגיש לי את זה עד מחר בשעה 15:00.‬
‫- מובן. - יופי.‬
‫מה כל זה?‬
‫למחלקת האמנות היה עודף.‬
‫אני לא רוצה אותם.‬
‫בסדר. מה לעשות בהם?‬
‫- לאן אתה הולך? - לבדוק את לוח הזמנים.‬
‫היי! אל תשאיר את זה שם. קח את זה איתך.‬
‫מצטער. אזרוק אותם לפח.‬
‫הנה.‬
‫מתיש.‬
‫מצאתי את זה.‬
‫מה לעשות?‬
‫- עשיתי את זה! - זה היה בסדר אם היינו באולפן,‬
‫אבל זה מביך. אני מצטער.‬
‫למה אני מחכה?‬
‫למה אני מחכה לך?‬
‫מה? בחייך!‬
‫אין מצב!‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫למה?‬
‫בחייך!‬
‫באמת?‬
‫אני צריך לדבר?‬
‫אין צורך.‬
‫את יכולה לדבר כמה שתרצי.‬
‫בסדר.‬
‫מרשים.‬
‫ממש כמו חדש.‬
‫אני לא בטוח שזה יחזיק מעמד.‬
‫זה הכי טוב שיכולתי לעשות.‬
‫תצטרכי לתקן את זה באופן מקצועי.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫האם יש משהו נוסף שצריך לתקן?‬
‫האם אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫הטפט כאן...‬
‫הוא מפריע לי כבר זמן מה, אבל לא יכולתי לעשות כלום, אז ויתרתי.‬
‫צריך לשפץ שוב את כל הקיר?‬
‫ובכן, את יכולה.‬
‫מר סוזוקי, אתה עובד בתחום הנדל"ן, נכון?‬
‫כן.‬
‫זו הסיבה שאתה יודע כל כך הרבה על שיפוץ ותיקון הבית?‬
‫לא. זה תחביב. אני חובבן.‬
‫אני מבינה.‬
‫אפשר לקרוא לך מומוקו?‬
‫בטח.‬
‫אז אני אקרא לך יוז'י.‬
‫אין בעיה.‬
‫את עובדת בתחנת טלוויזיה?‬
‫נכון.‬
‫זו בוודאי עבודה זוהרת, אה?‬
‫זה עסק אווילי.‬
‫אווילי?‬
‫זו רק עבודה. בוא נגיד כך.‬
‫בוא לא נדבר על עבודה.‬
‫רק נתונים מהשנה שעברה?‬
‫כן.‬
‫מה אם יגידו באוניברסיטה שהנתונים הסטטיסטיים הם "רק צירוף מקרים"?‬
‫ברור שגברים תמיד קיבלו יחס מועדף, נכון?‬
‫אנחנו צריכים נתונים מעשר השנים האחרונות‬
‫כדי להוכיח את הפער בין מועמדים ממין זכר וממין נקבה!‬
‫אחרת איך נעמיד אותם עם הגב לקיר?‬
‫אעשה את זה שוב.‬
‫היי.‬
‫מה זה?‬
‫שכרתי אותו. לשינוי הקצב.‬
‫ואו.‬
‫- אנחנו יוצאים לקמפינג? - כן.‬
‫זו תהיה הפעם הראשונה שלי.‬
‫אלה כל מה שיש לי.‬
‫אל תדאגי. הם בסדר גמור.‬
‫יוז'י, איזה מהם אתה מעדיף?‬
‫תבחר אחד.‬
‫זה יהיה הספל שלך.‬
‫אז אקח את זה.‬
‫בסדר, אז אני אקח את זה.‬
‫איפה האוהל?‬
‫בוא נשחזר את הצעדים שלנו.‬
‫אני חושבת...‬
‫שזה היה בכיוון הזה.‬
‫גם אם נחזור, לא נגיע לשם לעולם.‬
‫כבר הלכנו לאיבוד.‬
‫ההונאה כוללת מגוון רחב של מוצרים, כגון פסטה, כופתאות ואורז מטוגן.‬
‫כולם אושרו בידי משרד החקלאות, נכון?‬
‫האם נעשתה טעות בתהליך האישור?‬
‫או שמא יצרנים מסוימים מקבלים יחס מועדף?‬
‫מה אתה חושב, המנהל יושימוטו?‬
‫כבר שאלת אותי את זה.‬
‫וכבר נתתי לך תשובה מלאה.‬
‫את לא זוכרת?‬
‫אני מציע שתיקחי הפסקה נחמדה וארוכה.‬
‫אנחנו חוזרים למשרד. מה איתך?‬
‫אני לא חוזרת.‬
‫אלך ישר הביתה.‬
‫בסדר. אז שיהיה לך לילה טוב.‬
‫גם לך.‬
‫- לילה טוב. - להתראות.‬
‫יום טוב.‬
‫תודה שנסעתם איתנו.‬
‫אנא ודאו שלא שכחתם שום דבר.‬
‫היי!‬
‫כן?‬
‫- תסלח לי. - כן?‬
‫אתה מר יוז'י סוזוקי?‬
‫כן.‬
‫ובכן...‬
‫אתה יכול להסתכל על זה?‬
‫כן, זה אני. זה התיק שלי ממועדון ההיכרויות.‬
‫אני מבינה.‬
‫מאיפה השגת את זה?‬
‫ובכן...‬
‫איבדתי עותק בדיוק כמו זה איפשהו לפני כמה ימים.‬
‫זה די אישי, אז דאגתי.‬
‫אני בטוחה שזה היה העותק הזה.‬
‫את חושבת? ובכן, כולם אותו דבר.‬
‫אם כך, בסדר.‬
‫יוז'י.‬
‫כן?‬
‫יוז'י סוזוקי.‬
‫מה?‬
‫רק מנסה את השם שלך, זה הכול.‬
‫בסדר. סיימתי.‬
‫אני הולך לחנות.‬
‫לא.‬
‫לא כך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫לא. אתה לא יכול פשוט להיעלם ככה.‬
‫מצטער. באת לחפש אותי?‬
‫הלכתי לחנות אחרת.‬
‫השיפוצים הסתיימו,‬
‫אז בזבזתי קצת.‬
‫תודה לאל.‬
‫אני מניחה שפשוט היו לי מחשבות מטורפות.‬
‫מטורפות? כמו מה?‬
‫כלום.‬
‫תשכח שאמרתי את זה.‬
‫את צודקת, את יודעת.‬
‫אני לא יוז'י סוזוקי. אני לא המנכ"ל של חברת נדל"ן.‬
‫אני שוהה בבית מחסה.‬
‫אני דר רחוב.‬
‫מה קיווית להרוויח בזה?‬
‫- כסף? - ממש לא.‬
‫במקרה מצאתי את התדפיס ממועדון ההיכרויות והתפתיתי.‬
‫אני מניח שפשוט רציתי להרגיש קצת תחושת אושר לשם שינוי.‬
‫זה לא מפריע לי בכלל.‬
‫זה בסדר אם אתה לא יוז'י.‬
‫כמה ימים חלפו מאז שנפגשנו בפעם הראשונה?‬
‫שלושה עשר.‬
‫כבר 13 ימים?‬
‫איך הזמן טס.‬
‫אנחנו מצטערים.‬
‫המספר שאליו חייגתם נותק או כבר לא בשימוש.‬
‫אנחנו מצטערים. המספר שאליו חייגתם...‬
‫המספר שאליו חייגתם נותק או כבר לא בשימוש.‬
‫אנחנו מצטערים...‬
‫כן, היה בחור אחד.‬
‫אדם בשנות ה-50 לחייו ללא שם.‬
‫אני תוהה מה קרה לו.‬
‫לא ראיתי אותו בזמן האחרון.‬
‫הוא נראה מטופח ואופטימי מאוד בזמן האחרון.‬
‫חשבתי שאולי הוא חזר לחיים רגילים.‬
‫אבל, את יודעת, קשה לאנשים כמוהו להסתגל מחדש.‬
‫מצטער, שאלתי אותו כל הזמן הזה.‬
‫שטויות.‬
‫זה שלך, יוז'י.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫חיפשת? איפה?‬
‫במקומות שיכולת להיות בהם.‬
‫באמת?‬
‫חיפשתי בכל מקום, אבל לא הצלחתי לעלות על עקבותיך.‬
‫אפילו חשבתי‬
‫שאולי זו הייתה אשליה ממש מההתחלה.‬
‫תרצי לאכול ארוחת ערב?‬
‫אני לא יכול להציע הרבה.‬
‫כל מה שאני יכול לחשוב עליו זה למות.‬
‫אני לא יודע אם יהיה לי טוב יותר או רע יותר.‬
‫אבל אני לא יכול להוציא את זה מהראש.‬
‫בהדרגה זה הופך לתקווה.‬
‫גם אני מרגישה ככה.‬
‫כולם מרגישים כך.‬
‫כן, אני מניח שאת צודקת.‬
‫אתה היית זה שאמר שאף אחד לא יודע מה קורה אחרי המוות.‬
‫אני מסכימה איתך.‬
‫אבל ברגע זה ממש,‬
‫אני בחיים.‬
‫אבל אין לי מושג מה יקרה מחר.‬
‫או אפילו בעוד שעה.‬
‫או בעוד דקה.‬
‫אז,‬
‫אנחנו אותו דבר, אתה רואה?‬
‫התקווה קיימת ברגע זה ממש.‬
‫נראה שסערה מתחילה. בואי ננקה.‬
‫הספל נסחף.‬
‫מה?‬
‫זה שנתת לי.‬
‫אל תדאג בקשר לזה.‬
‫פשוט תשכח מזה! תניח לזה!‬
‫תרגום כתוביות: אסנת חזן‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬