INSPIROVÁNO RUBRIKOU MODERNÍ LÁSKA V THE NEW YORK TIMES
NĚKTERÉ PRVKY JSOU SMYŠLENÉ
Moderní láska v Tokiu
MOJE HIBERNUJÍCÍ MANŽELKA
Dobře, Elizabeth.
Tumáš.
Ta je ale sympatická.
Děkuju.
Jak se jmenuje?
Elizabeth.
Elizo.
Čekáte na někoho?
Prosím?
Taky jsem tu čekávala,
chodila jsem sem s mladší sestrou.
Na té klinice tamhle
byla v čekárně strašně nahlas puštěná televize.
Nešlo to vydržet.
Aha.
Je to vaše žena? Nebo přítelkyně?
Nebo je to...
V dnešní době existuje tolik možností.
Doprovázím manželku.
Ano?
Musíte si dělat starosti. Chápu.
Já na tom byla stejně.
Pořád jsem tam jenom čekala
a utápěla se v obavách.
Duševně choří pacienti sami o sobě dost trpí,
ale ti kolem nich to také nemají lehké, že?
Nebojte se.
Brzy na tom bude líp.
S mojí sestrou to bylo, jako by se mlha náhle rozestoupila,
a ona vyšla z tunelu.
Daří se jí tak dobře, že byste nevěřil, že měla depresi.
Tak.
Je to snazší, než si myslíte.
-Chcete to zkusit? -Ne, děkuju.
Dalších třicet ani náhodou neupletu.
Jsou na charitu do kostela. Dvě stě jenů každý.
Panečku. Už mě nebavilo plést je pořád doma,
tak jsem si dnes zašla do parku.
Podívejte.
Je krásně.
Jste teď šťastný?
Cože?
Aleluja.
Nechcete s ženou přijít k nám do kostela?
Není odsud daleko.
Chceme se o Pánovo nezměrné požehnání
se všemi podělit.
Štěstí...
Ptáte se mě, ale jste vy šťastná?
Samozřejmě.
Protože Ježíš je stále se mnou.
I moji sestru Ježíš
svou ohromnou láskou zachránil.
Štěstí...
Pamatuji si, že mé ženě také záleželo na štěstí.
Toho dne...
Je obří. Pane jo.
No, je to lední medvěd.
Obrovský!
Páni, a jak!
Je šťastná?
Zajímalo by mě, jestli je šťastná.
Měla by se majestátně procházet
se svými medvíďaty po bílé arktické pláni.
Má si pochutnávat na své oblíbené potravě, tuleních.
Proč je tady?
Jak se můžeme tak bezstarostně smát?
Co to do tebe tak najednou vjelo?
Tehdy mě napadlo, že je něco špatně.
Potom nemoc rychle pokročila.
BÍLÉ MISO - ČERVENÉ MISO
-Podíváš se na tohle písmo? -Jasně.
-Posuň tohle doprava. -Ano.
-A tohle vynech. -Dobře.
Podle mě to takhle bude nejlepší.
Asi ano.
Ano.
Zajímalo by mě, jestli to bude fungovat. Dejte mi pár minut.
Už zas...
Co je?
Děláš dušenou makrelu s bílým, nebo s červeným misem?
Je jich tu tolik, že nevím, které mám vybrat.
Nevolej mi kvůli takovým hloupostem!
Nemůžeme jít domů, dokud to nedoděláte, paní Šiotaová.
Promiňte. Už to skoro mám.
Chápu, že jste ráda, že vybrali váš návrh,
ale čím víc času na tom strávíte,
tím je to pro nás ostatní náročnější.
Chápete?
Omlouvám se.
Nejste začátečnice. Vzpamatujte se.
Čas na večeři.
Jsem doma.
Vítej.
Vzal jsem červené miso.
Chtěla bys radši bílé?
Je mi to jedno.
Co se děje, Mai?
Jsem unavená.
Promiň. Dneska nebudu jíst.
Co mám dělat?
Mai?
Co mám dělat?
Co se děje?
Co mám dělat?
Jestli brzy neusneš, zítra nevstaneš.
-Co mám dělat? -S čím?
Nevím, co dělat, co bych měla dělat?
Omlouvám se.
-Mai? -Je mi to líto.
-Omlouvám se. -Co je to s tebou, Mai?
Omlouvám se.
Všechno je to moje vina.
Co?
Lední medvědi vyhynou.
Všechno je to moje vina.
Je to moje chyba.
Že slečna Maedaová je na mě zlá.
Že pan Ógaki je na její straně.
Že v mrtvé velrybě našli obrovské množství plastů.
Že lesy umírají kvůli kyselému dešti.
Že nohy pana Suzukiho smrdí!
Za špinavý vzduch z výfukových plynů můžu taky!
Všechno je to moje chyba!
ÚSTAV PRO DUŠEVNĚ CHORÉ NAMIKI
Nespavost vyvolaná stresem, podráždění,
úzkost, pocity viny
a nedostatek motivace.
Pravděpodobně máš depresi.
Je dobré znát její příčinu.
Léky to určitě spraví.
Budeš v pořádku.
Ničeho se neboj.
To je hezké.
Ano. Myslím, že to Mikan bude slušet.
Co říkáš, Mikan? Líbí se ti to?
„Nepovzbuzujte je. Nevynucujte nic zvláštního.”
„Odložte velká rozhodnutí.”
DEPRESE
Vyčítám si, že jsem ji povzbuzoval.
Prosím, počkejte moment.
Šéfe, do práce.
Moment, prosím.
Co chceš dělat? Chceš sledovat další díl?
Nebo půjdeme do postele?
Vezmi si léky, než půjdeme.
Dobře.
Na.
Voda.
Tady máš vodu, Mai.
V mé hlavě
je jen šum.
Vše je černobílé, bez barvy.
Prostě se mi nedaří naladit žádný kanál.
Mai.
Pro velryby a lední medvědy nic udělat nemůžu,
ale slibuju, že se slečně Maedaové pomstím.
Je to škoda, když byl nakonec vybrán váš návrh, slečno Šiotaová.
Je mi to líto.
Pořádně si odpočiňte.
CITRONOVÁ LIMONÁDA LEDNÍ MEDVĚD
Paní Šiotaová, pořádně si odpočiňte.
Já to tu převezmu.
Omlouvám se,
vynasnažím se z domova udělat co nejvíc.
To asi nezvládnete.
Práce není tak snadná.
Promiňte.
Závidím vám. Taky bych si dala pauzu.
Řekla ti Maedaová něco?
Ta svině!
Tak fajn.
Pomstím se jí, jak jsem slíbil.
Promiňte. Kde najdu slečnu Maedaovou?
Tady? Co si přejete?
Jsem Kengo Šiota.
Díky, že pomáháte mé ženě.
Ale ne. To nestojí za řeč.
Co?
OBLÍBENÁ POLOŽKA „CITRONOVÁ LIMONÁDA LEDNÍ MEDVĚD”
JEJÍ MYŠLENKY OHLEDNĚ NÁVRHU UMĚLECKÁ ŘEDITELKA: SATOMI MAEDAOVÁ
Mai, dej mi pusu!
Jen jednu pusinku, Mai, prosím.
Smrdí ti hlava.
Promiň, Mai. Promiň.
Co mám dělat?
Snažím se jí porozumět.
Mai bývala vždycky stylová a roztomilá.
Teď se ani nepřevléká, nečistí si zuby, nenechá na sebe sáhnout.
A celé dny leží v posteli.
Smrdí jí hlava.
Vypadá jak lachtan vyvržený na pláži.
Lachtan? Ten je roztomilý.
Co je to?
-Vytí lachtana. -Aha.
Jsem doma.
Koupil jsem večeři.
Sněz trochu, Mai, aspoň něco.
Dělá mi problém se posadit.
I když jsem celý den nic nedělala.
Promiň, že jsem tak k ničemu.
Chci se jen vypařit.
To neříkej.
Jsem ráda, že nejsem křesťanka.
Cože? Proč?
Protože v křesťanství je sebevražda těžký hřích.
Ale v buddhismu, i když umřu, půjdu do nebe a narodím se znovu.
Takže i když teď je to těžké, můžu se převtělit.
Tak snadné to s tou reinkarnací nebude.
Nikdy nevíš, jestli se narodíš jako člověk.
Jestli budu v příštím životě brouk,
zašlápni mě, Kengo.
To neudělám.
Budu se o tebe starat. Každý den ti měnit vodu.
Dávat ti léky.
Připadá mi, jako by na mě seděl zápasník sumo.
Na prsou mi leží
obrovský zápasník sumo, jsou to muka.
To musí být muka.
Snažím se ze všech sil posadit,
ale naléhá mi na ramena.
To musí být tíha.
Mai, co mám dělat?
Jak ti můžu pomoct, aby ti bylo líp?
Z týmu Západ Kengo Šiota.
Z týmu Východ obrovský zápasník sumo.
Připravit se...
Pozor, teď!
Zápas!
Připadám si k ničemu.
Nedokážu toho zápasníka, co na Mai sedí, porazit.
Nedokážu to zařídit, aby jí bylo líp, ani aby se usmála.
Nemůžu pro ni dělat nic.
„Nemůžu tohle, nemůžu tamto.”
Co je?
Blahosklonná spokojenost se sebou samým.
Nemáš koule.
Zvadla.
Chceš ji vyhodit?
Třeba obživne, když ji zalijeme.
Mai,
máš příšerné vlasy.
-Rozvedeme se. -Ne.
Nechci, abys mě nenáviděl.
Ať je ti, jak chce, nikdy tě nebudu nenávidět.
-To je lež. -To není lež.
Připadám ti jak lachtan vyvržený na pláži.
Jak to víš?
Protože mi to tak taky připadalo.
Pořád jen spím.
Když občas vstanu, jen kňourám.
Co je to?
Lachtan?
Ale já tě miluju, i když jsi jako lachtan.
Tak zkusím přibrat sto kilo, abych se jím doopravdy stala.
Nesmíš moc tlačit na pilu.
To říkáš ty, ale já nevím.
Dobře, tak se vynasnaž netlačit na pilu.
To znamená...
Musím se vynasnažit udělat to nejlepší.
Chci zmizet.
Rozhodl jsem se, že si přestanu připadat blbě a zůstanu u tebe.
Tak prosím ten život nevzdávej.
I když vypadám jako lachtan?
Jo. I když vypadáš jako lachtan.
I když mi smrdí hlava?
Ano. I když ti smrdí hlava,
miluju tě.
Fuj, to je puch!
Hrozný puch.
Jsi teď hibernující lední medvěd.
Ber to takhle.
Ale co když jaro nikdy nepřijde?
Neboj. Jaro přijde vždycky.
Kvůli globálnímu oteplování mizí roční období.
Žádné jaro, léto, ani podzim nebo zima.
Takže jaro kvůli mně možná nepřijde.
Není to tvoje chyba, Mai.
Ale ano. Může za to lidstvo, takže i já.
A promiň, ale lední medvědi nehibernují.
Cože? Vážně?
To jsem nevěděl.
To jsou nůžky na psy, viď?
Proč to nesedí?
Je to vadné?
Ne, říkala jsem, ať to nejdřív zkusí.
To už je jedno!
Omlouvám se, paní. Mrzí mě to.
Šéfe.
Kdybyste se měl pomstít hrozné mrše, jak byste to udělal?
-Cože? -Odpovězte.
Kdyby bylo po mém...
Jsem Kengo Šiota.
Díky, že pomáháte mé ženě.
Ale ne. To nestojí za řeč.
Něco takového.
Nic moc.
To bylo dobré.
Myješ nádobí.
Proč já?
Já vařila večeři.
Já jsem pral.
Složil jsem prádlo a uklidil pokoj. Takže já nádobí nemyju.
To nemůžeš.
Dnes jsem sama vyvenčila Elizabeth. Viď?
Ale já ráno vynesl koš.
Děláš, že mě neslyšíš?
Chápu. Umyjeme ho spolu.
Ignoruješ mě?
Díky za jídlo.
Nakonec jsem to nádobí umyl.
Ale byl jsem šťastný.
Zase jste si povídali?
Ano.
Nic moc.
Nic moc. Stačí malý kousek štěstí.
Já radši ty malé.
Božínku. Vůbec jsem nepokročila.
Měl bych jít.
Přijďte do kostela, jestli chcete.
Dobře.
Pojď, Elizabeth.
-Jsem doma. -Vítej.
Co děláš?
Pletu obleček pro Elizabeth.
Dobře.
Přišel ti balíček.
Hotovo!
HIGHBALL LACHTAN
Vypadá skvěle.
Chceš se napít?
Jo.
-Ne. -Pálí se to.
Ochutnejme to.
Pálí!
-Pálí! -Pálí!
Jakého přítele v Ježíši máme.
Všechen náš zármutek a hříchy nese
A jaká výsada, když můžeme přinést
vše Bohu v modlitbě.
Ó, jakého klidu se často vzdáváme.
Ó, jakou zbytečnou bolest snášíme.
Jen proto, že nepřinášíme
vše Bohu v modlitbě.
Amen
-Tenhle, prosím. -To bude dvě stě jenů.
-Mockrát díky. -Moc děkujeme.
Co je to?
Podtácek.
-Kýč. -Je v pohodě.
Cože? Vy na sobě máte stejnou barvu?
-Konečně sis všimla! -Cože?
Elizabeth.
Ladíme spolu.
Aha, tak jdeme.
Ano.
Mai už se zase obléká barevně.
Hej!
Podíváme se na seriál, až dorazíme domů?
A budem se držet za ruce jak dřív.
-Ani nápad. -Proč?
Tumáš.
Chyť mě za ruku.
Překlad titulků: Vixo
Kreativní dohled Jakub Ženíšek