‫אזירפאל‬
‫אנא נתק והתקשר במועד מאוחר יותר.‬
‫האם אתה הבעלים של המקום הזה?‬
‫אני נראה לך כמו מנהל חנות ספרים?‬
‫אזירפאל!‬
‫אזירפאל, אידיוט, איפה אתה לכל הרוחות?‬
‫אני לא מוצא אותך!‬
‫אזירפאל, למען האל...‬
‫למען השטן...‬
‫למען מישהו, איפה אתה?‬
‫אתה מת.‬
‫מישהו הרג את החבר הכי טוב שלי!‬
‫ממזרים!‬
‫כולכם!‬
‫נבואותיה של אגנס נאטר‬
‫העולם רע, אבל אנחנו יכולים לתקן אותו.‬
‫וזה לא משנה ששלושתכם כבר לא חברים שלי.‬
‫יש לי חברים טובים יותר משתהיו אי פעם.‬
‫החברים החדשים שלי יהיו ביחד בקרוב.‬
‫הם באים לכאן, ואז אנחנו נשפר את הכול. ‬
‫בשורות טובות‬
‫קראולי איבד את אזירפאל,‬
‫והעולם יגיע לקיצו בעוד כמה שעות.‬
‫הוא היה ברשימה השחורה של הגיהינום.‬
‫לא שלגיהינום יש סוג אחר.‬
‫אני לא אמור להשליך פסולת, לא?‬
‫אני כנראה אמור. אני שד, בכל זאת.‬
‫אבל אף אחד לא באמת מחשיב את זה יותר.‬
‫מר שאדוול?‬
‫מה לכל הרוחות קרה?‬
‫מה תגידי אם אומר לך‬
‫שהיד הזאת בדיוק גירשה שד מעל פני האדמה?‬
‫הייתי אומרת שמישהו צריך להיכנס פנימה,‬
‫ולשתות כוס תה טוב.‬
‫אבל ניוט הצעיר עדיין שם בחוץ.‬
‫כבול לדרכי אלילים ותחבולות חלקלקות של תורת הנסתר.‬
‫יכולות להיות שם נשים.‬
‫נו, טוב...‬
‫אתה לא יכול להיות כאן,‬
‫כי גברת אורמורוד וכולי יגיעו בכל רגע.‬
‫אולי תבוא לכאן ותנוח?‬
‫אתה לא מועיל לניוט הצעיר במצב הזה.‬
‫כן.‬
‫אני אשכב קצת.‬
‫מעולם לא עשו את מה שעשיתי.‬
‫לא הופקינס, לא סיפטינגס,‬
‫לא דלרימפל.‬
‫אני הנשק המושלם.‬
‫אני אופציית יום הדין.‬
‫איזה מין מקום זה?‬
‫אתה! אתה מאחר.‬
‫כן.‬
‫למעשה, אני...‬
‫לא התכוונתי להיות כאן...‬
‫עדיין.‬
‫עדיין מארגן את העניינים... על כדור הארץ.‬
‫אזירפאל, נכון?‬
‫מסדר המלאכים, מלאך השער המזרחי.‬
‫כל המחלקה שלך מחכה לך.‬
‫אזירפאל.‬
‫אזירפאל... למה השם הזה מוכר?‬
‫חכה רגע.‬
‫אזירפאל.‬
‫ניתנה לך...‬
‫חרב בוערת, אני יודע. זו לא אשמתי.‬
‫היה לה יום רע מאוד.‬
‫ניתן לך גוף. איפה הוא?‬
‫אני חושש שלא ממש התכוננתי‬
‫להיכנס לפורטל המעבר, אתה מבין.‬
‫והגוף... התפוגג.‬
‫התפוגג?‬
‫הוא היה בן 6,000 שנה.‬
‫אני סופר את כולם ביציאה,‬
‫ואני סופר את כולם בחזרה.‬
‫ואז אתה מופיע,‬
‫באיחור לארמגדון,‬
‫בלי חרב בוערת,‬
‫גם בלי גוף, מלאך עלוב שכמוך!‬
‫אני מניח שזה נכון.‬
‫כלומר...‬
‫אין לי כל כוונה להילחם בשום מלחמה.‬
‫אל תהיה פחדן!‬
‫תפוס עמדה מייד,‬
‫ואני לא אגיד דבר נוסף על הגוף שהתפוגג לך.‬
‫אפשר לנכות את החרב משכרך השמימי.‬
‫הייתי באמצע משהו חשוב.‬
‫אני דורש שיחזירו אותי.‬
‫בלי גוף?‬
‫זה מגוחך.‬
‫- באמת? - ברור.‬
‫מה תעשה? אתה לא יכול להיאחז בהם.‬
‫שדים יכולים.‬
‫אתה לא שד. אתה מלאך.‬
‫מה אתה...‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫איך מנווטים?‬
‫- נו, טוב. - תתרחק מהדבר הזה!‬
‫אני אלמד...‬
‫תוך כדי תנועה.‬
‫על מה אתם מסתכלים?‬
‫אתם לא יודעים שיש מלחמה?‬
‫החברים שלי בדרכם, ואז יהיה עולם רק בשבילנו.‬
‫ניפטר מכל דבר טיפשי ונתחיל הכול מההתחלה.‬
‫זה יהיה אדיר, לא?‬
‫תגידו משהו.‬
‫אתם חייבים לומר משהו.‬
‫אני אומר לכם להגיד משהו!‬
‫די. תפסיקו לבכות. זה כיף.‬
‫אנחנו נהנים. זה היום הטוב מכולם.‬
‫אתם חייבים לחייך! אני יכול לגרום לזה לקרות!‬
‫תחייכו!‬
‫זה היה...‬
‫כלומר...‬
‫זה היה...‬
‫את יודעת שאני אף פעם לא...‬
‫זו הפעם הראשונה שלי.‬
‫לא הייתי יודעת.‬
‫ובכן, בהתחשב בעובדה שסוף העולם,‬
‫נוכל לעשות זאת שוב?‬
‫אין לנו זמן.‬
‫ואגנס אמרה שעשינו את זה פעם אחת.‬
‫לא ייתכן.‬
‫לא יכול להיות שהיא חזתה את זה.‬
‫"קדימה, בחור. מי ייתן והמזל יהיה איתך.‬
‫"אנתמה, הצאצאית שלי,‬
‫"יהיו לו תווי פנים יפים ומבורך ב..."‬
‫- הו, אלוהים. - תתלבש.‬
‫אנחנו נמצא את אדם הזה, ואז...‬
‫נעצור אותו?‬
‫אני כבר לא בטוחה.‬
‫אגנס לא אומרת לנו לעשות זאת.‬
‫כי אם יש כרטיס עם הוראות,‬
‫אני לא יודעת מהו.‬
‫מה הכוונה, "אגנס לא אומרת לנו"?‬
‫את אף פעם לא עושה דברים בעצמך?‬
‫ורואה מה קורה?‬
‫לא, לא דברים חשובים.‬
‫ויש לנו שעה בערך עד שאיש לא יוכל לעשות דבר.‬
‫אני לא מתכוונת לבזבז שנייה, אז קדימה.‬
‫את לא יכולה לתת למכשפה בת 400 להגיד לך מה לעשות.‬
‫כל חיי ניסיתי להבין‬
‫מה אגנס רצתה שאעשה.‬
‫והיא לא אכזבה אותי.‬
‫לפעמים אני מאכזבת אותה.‬
‫אותו דבר שוב.‬
‫מעולם לא ביקשתי להיות שד.‬
‫סתם התעסקתי בעניינים שלי יום אחד ואז...‬
‫איזה קטע, אלה לוציפר והחבר'ה.‬
‫האוכל לא היה טוב כל כך בזמן האחרון.‬
‫הייתי פנוי באחר הצהריים ההוא.‬
‫רגע לאחר מכן, אני עושה קפיצת ראש למיליון שנות אור‬
‫לתוך בריכה של גופרית רותחת.‬
‫אזירפאל?‬
‫- אתה כאן? - שאלה טובה.‬
‫אני לא בטוח. מעולם לא עשיתי את זה.‬
‫- אתה שומע אותי? - מובן שכן.‬
‫אני חושש שעשיתי בלגן.‬
‫היית באלפא קנטאורי?‬
‫לא, שיניתי את דעתי.‬
‫דברים קרו.‬
‫איבדתי את חברי הטוב.‬
‫אני מצטער מאוד לשמוע.‬
‫תקשיב, בחנות הספרים שלי, יש ספר שאני צריך שתשיג.‬
‫חנות הספרים שלך כבר לא קיימת.‬
‫אני באמת מצטער. היא נשרפה.‬
‫כולה?‬
‫כן. איזה ספר?‬
‫זה שהגברת הצעירה עם האופניים שכחה.‬
‫- נבואותיה הנחמדות והמדויקות של... - אגנס נאטר!‬
‫- כן, לקחתי אותו! - הוא אצלך?‬
‫- תראה, מזכרת! - תביט בפנים. רשמתי הערות.‬
‫הכול נמצא שם. שמו של הילד, כתובתו.‬
‫כל השאר. פענחתי את הכול.‬
‫אני אבוא אליך. איפה אתה?‬
‫אני עדיין לא נמצא בשום מקום.‬
‫התפוגגתי.‬
‫אתה צריך להגיע לבסיס חיל האוויר טאדפילד.‬
‫למה?‬
‫סוף העולם. זה המקום שבו כל זה הולך לקרות.‬
‫די בקרוב. גם אני אגיע לשם.‬
‫אני רק צריך למצוא גוף שפתוח לקבלה.‬
‫- זה קשה ממה שאתה חושב. - אני לא נכנס לזה.‬
‫אני צריך גוף.‬
‫חבל שלא אוכל לשכון בשלך.‬
‫מלאך, שד...‬
‫- כנראה יתפוצץ. - כן.‬
‫אפגוש אותך בטאדפילד.‬
‫שנינו נהיה חייבים להזדרז.‬
‫- מה? - טאדפילד... בסיס חיל האוויר.‬
‫שמעתי. דיברתי על "להזדרז".‬
‫כל מחפשי החוכמה היכנסו.‬
‫רק אם אתם מוכנים להרמת המסך‬
‫ולקבל חוכמה מאלה שהלכו לעולמם.‬
‫אנחנו כאן כדי לקבל את החוכמה שלך, מאדאם טרייסי.‬
‫מזג אוויר טוב מאוד לסיאנס.‬
‫גרמת למזג אוויר הזה בעזרת כוחות המדיום שלך?‬
‫לא, יקירתי.‬
‫הם מחכים לנו.‬
‫רון שלנו והרוחות, הם מחכים.‬
‫ואנחנו מצפים בקוצר רוח לשמוע מה הם הולכים להגיד לנו,‬
‫אחרי שנתרום.‬
‫אזירפאל היה צריך למצוא גוף להשתכן בו.‬
‫וארבעת הפרשים היו צריכים להתאחד לרכיבתם האחרונה.‬
‫מטרת הביקור שלך בבריטניה?‬
‫אני רוכב למקום שבו הסוף מתחיל.‬
‫נשמע כיף.‬
‫ארבע כוסות תה, בבקשה. אחד מהם שחור.‬
‫וכריך גבינה.‬
‫שבי ואני אביא לך את זה.‬
‫אתם ארבעה?‬
‫אנחנו נהיה. אני מחכה לחברים.‬
‫עדיף שתחכי כאן.‬
‫גיהינום בחוץ.‬
‫לא. עדיין לא.‬
‫"מלחמה".‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫"רעב".‬
‫זו תחושה מוזרה, שכולנו מתאחדים ככה.‬
‫מוזרה?‬
‫בילינו את אלפי השנים האלה‬
‫בהמתנה ליום הגדול, והוא הגיע.‬
‫נרכב דרך סופת רעמים.‬
‫יש לך מושג כמה רחוק נרכב?‬
‫160 קילומטרים.‬
‫חשבתי שזה יהיה רחוק יותר.‬
‫העיקר ההגעה, לא הנסיעה.‬
‫יש סימן כלשהו ממנו?‬
‫מתי הגעת לכאן?‬
‫מעולם לא הלכתי.‬
‫התה שלך מתקרר, אדוני.‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫אבל עכשיו אנו נרכב.‬
‫כן. עכשיו אנו נרכב.‬
‫היא צוללת.‬
‫אין ממה להיבהל.‬
‫היא רק יוצרת לעצמה גשר לצד האחר.‬
‫המדריך הרוחני שלה יצטרף בקרוב.‬
‫האם אתה שם, המדריך הרוחני שלי?‬
‫חי אלוהים...‬
‫זו אני.‬
‫קולין אולירי הקטנה.‬
‫קולין מתה בדבלין בשנת 1746 כשהיא הייתה בת תשע.‬
‫היו לה כוחות על־טבעיים.‬
‫קולין. שלום, יקירתי.‬
‫רון שלי איתך?‬
‫יש לי כל כך הרבה מה לספר לו.‬
‫קולין רוצה לדעת‬
‫אם יש כאן מישהו בשם מר סקרוגי?‬
‫למען האמת, זה השם שלי.‬
‫כן. אז קולין רוצה לדעת‬
‫אם אי פעם הכרת מישהו בשם...‬
‫- ג'ון. - לא.‬
‫- או שזה יכול להיות ג'ים. - לא.‬
‫- טום? - לא.‬
‫- סטיב? - לא.‬
‫- דייב? - הכרתי דייב מהמל המפסטד.‬
‫כן! זה מה שהוא אומר. הוא אומר המל המפסטד.‬
‫הוא רוצה שתדע ששלומו מצוין בעולם הבא.‬
‫ראיתי אותו מטייל עם הכלב שלו לפני כמה ימים והוא נראה בריא.‬
‫אנשים מתים בפתאומיות. כמו אימא שלי.‬
‫אימא שלך יכולה לחכות לתורה, ג'וליה פטלי.‬
‫אני באה לכאן כבר שבע שנים. יש לי ותק.‬
‫תגידי לרון שלי...‬
‫- זה רון שלנו? - לא, זה משהו אמיתי.‬
‫- זה אתה, רון? - רון?‬
‫לא רון. בהחלט לא.‬
‫אני רוצה לדבר עם רון אורמורוד.‬
‫הוא די נמוך, מקריח למעלה.‬
‫את יכולה לחבר אותי, בבקשה?‬
‫ובכן, נראה שיש רוח‬
‫התואמת לתיאור זה שמנסה למשוך את תשומת לבנו.‬
‫בסדר.‬
‫אני אעביר אותך, אבל את חייבת להיות מהירה.‬
‫אני מנסה למנוע את האפוקליפסה.‬
‫בסדר.‬
‫אור הירח הולם אותך...‬
‫שלום, ברנדה.‬
‫רון?‬
‫מה...‬
‫אתה נשמע כמו...‬
‫כמוך.‬
‫זה אני, ברנדה.‬
‫קר כאן.‬
‫אז הלכתי לחתונה של קריסטל שלנו בסוף השבוע שעבר.‬
‫זו הבת הבכורה של טרייסי.‬
‫והם התחילו להגיש אוכל קוריאני.‬
‫אני מבינה בדיחות כמו כולן.‬
‫- ברנדה! - אני מגיעה לקטע הטוב.‬
‫אז אני מחזיקה את הקימצ'י ואומרת,‬
‫"מה את מצפה שאעשה עם זה?"‬
‫ואז, מבלי להתבייש אפילו...‬
‫- ברנדה! - כן, רון?‬
‫מעולם לא נתת לי הזדמנות‬
‫להשחיל מילה כשהיינו נשואים.‬
‫ועכשיו אני מת.‬
‫יש רק דבר אחד שאני רוצה להגיד לך.‬
‫מעולם לא דיברת איתי בצורה הזו.‬
‫רון, זכור את מחלת הלב שלך.‬
‫אין לי לב יותר!‬
‫- וברנדה? - כן, רון?‬
‫תשתקי!‬
‫נכון שזה נוגע ללב?‬
‫טוב... נחמד לפגוש את כולכם.‬
‫החוצה.‬
‫ההצגה נגמרה.‬
‫יש עולם להציל. אסור להתבטל.‬
‫זו תמורה טובה לכסף. מבדר מאוד.‬
‫שמחה שנהנית מזה.‬
‫שעה ו-43 דקות עד סוף העולם‬
‫קראולי תקוע כרגע בפקק תנועה‬
‫כשהוא מנסה לצאת מלונדון כדי למצוא את אדם.‬
‫וזה רשמי.‬
‫זהו פקק התנועה הגדול ביותר בתולדות אנגליה.‬
‫למה?‬
‫מה שעשית בכביש אם-25 היה הברקה שטנית גאונית, יקירי.‬
‫הו, לא, לא, לא.‬
‫פקק התנועה נגרם מבעיות בכביש אם-25,‬
‫הכביש המהיר שמקיף את לונדון.‬
‫לקראולי היה חלק נכבד בעיצוב כביש אם-25‬
‫בשנות ה-70.‬
‫אז הודות לשלוש פריצות למחשב,‬
‫שוחד ממוקד,‬
‫וזה שהזזתי כמה סימונים בשדה לילה אחד,‬
‫כביש אם-25, הטבעת של לונדון, שאמור היה להיראות כך,‬
‫כשהוא יפתח ב-1986,‬
‫למעשה יראה כך,‬
‫וייצג את הסיגיל האיום, אודגרה,‬
‫בשפת הכהונה האפלה של מו הקדום.‬
‫הפירוש של "אודגרה" הוא, "הריעו למפלצת הגדולה, טורפת העולמות".‬
‫אפשר לקבל מכם "ווהו"?‬
‫ברגע שהוא יבנה, מיליוני הנהגים שיקטרו עליו‬
‫יהיו כמו מים על גלגל תפילה,‬
‫שמייצרים ערפל אינסופי של רוע ירוד‬
‫שיקיף את כל לונדון.‬
‫כן, הדוכס האסטור?‬
‫מה זה מחשב?‬
‫אז מה בדיוק אתה מציע שנעשה בקשר לזה?‬
‫בהתחשב בנסיבות,‬
‫שנינו נצטרך להיות גמישים מאוד.‬
‫תוריד את הידיים שלך ממנה...‬
‫- איפה הוא? - מי?‬
‫איזה מתרומם דרומי. שמעתי אותו, מציע הצעות מגונות.‬
‫לא סתם מתרומם דרומי, סמל.‬
‫ה-מתרומם הדרומי.‬
‫שד!‬
‫אתה יודע מה זה?‬
‫ארבע אצבעות, אגודל אחד.‬
‫צא מהראש של האישה הטובה הזאת לפני שאשלח אותך לעולם הבא.‬
‫זו הבעיה, מר שאדוול.‬
‫העולם הבא.‬
‫הוא מגיע.‬
‫מר אזירפאל בדיוק הסביר את זה.‬
‫בוא לשתות כוס תה טובה,‬
‫ותקשיב לו.‬
‫כשאדם קיבל את כוחו,‬
‫העולם בירך אותו בדרכים שאפילו קראולי לא ציפה להן.‬
‫אני לא יכול להתאפק.‬
‫ובכן, מה אם התנועה תתחיל לזוז שוב?‬
‫זה כביש אם-25.‬
‫אתה לא יכול פשוט להשתין באמצע הכביש.‬
‫אני יכול, וכך אעשה.‬
‫הריעו למפלצת הגדולה.‬
‫מה אמרת, הוראס?‬
‫הריעו למפלצת הגדולה, טורפת העולמות.‬
‫הריעו למפלצת הגדולה, טורפת העולמות...‬
‫כביש אם-25 הפך, באופן בלתי צפוי,‬
‫לטבעת אש קסומה שהקיפה את לונדון.‬
‫אף אחד לא נכנס או יצא.‬
‫קראולי יצר אותה, עכשיו קראולי היה לכוד בתוכה.‬
‫כביש אם-25 הפך לטבעת אש שטנית בלתי עבירה,‬
‫וזה באשמתי.‬
‫קדימה, טאדפילד.‬
‫מומלץ לנהגים להימנע מכביש הטבעת של לונדון אם-25,‬
‫כי במילותיו של דובר משרד התחבורה,‬
‫"הוא עולה באש או משהו."‬
‫מה זה אומר בכלל?‬
‫אני יודע איפה האנטיכריסט.‬
‫- מר ביגס... - כן?‬
‫אני מתקשרת בקשר לתאונת דרכים,‬
‫שהמעורבות שלך בה לא הייתה באשמתך.‬
‫לעזאזל.‬
‫הוצאתי אחד מהאמבטיה! הוא מקלל!‬
‫סקירת שיחות שם: מר בלור‬
‫- הלו? - גברת בלור?‬
‫מה יש?‬
‫אני מתקשרת לגבי תאונת דרכים שהיית מעורבת בה לאחרונה.‬
‫את זכאית לפיצוי.‬
‫בשם אלוהים.‬
‫עוד אחד נכשל!‬
‫שם: אנתוני קאולי‬
‫כן?‬
‫שלום, מר קאולי.‬
‫אנחנו מתקשרים בקשר לתאונה שהייתה לך.‬
‫זו לא הייתה תאונה, ליסה. וזה לא קראולי.‬
‫איך אתה יודע את שמי?‬
‫אני יודע הרבה דברים, ליסה.‬
‫אני צריך להיות אסיר תודה על כך ששחררת אותי, לא?‬
‫אני צריך להודות לך באופן אישי ולפגוש את החברים שלך.‬
‫אני מנתקת את הטלפון.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫הייתי צריך את זה.‬
‫בסדר.‬
‫אז באמת יש אנטיכריסט?‬
‫האנטיכריסט חי ועל כדור הארץ ברגע זה, סמל.‬
‫הוא מחולל ארמגדון.‬
‫אני בטוח שאתה מבין שההרס הקרב ובא של העולם‬
‫הוא לא משהו שכל אדם סביר יאפשר.‬
‫- לא. - אני צודק?‬
‫- כן. - האנטיכריסט‬
‫חייב למות, סמל שאדוול.‬
‫ואתה... הוא האיש המתאים לעשות את זה.‬
‫אני לא בטוח לגבי זה.‬
‫צבא ציידי המכשפות הורג רק מכשפות.‬
‫אני בטוח שהרגת הרבה.‬
‫ובכן, בתחילת דרכי.‬
‫האנטיכריסט הזה שלך, כמה פטמות יש לו?‬
‫המון כאלה.‬
‫מלא פטמות.‬
‫פטמות בכל מקום.‬
‫אז אני האיש שלך.‬
‫עכשיו, סמל, אילו נשקים יש לך?‬
‫הינה.‬
‫כן, משהו משמעותי יותר?‬
‫יש לי סיכות...‬
‫ואת רובה הרעם של צייד המכשפות קולונל דלרימפל.‬
‫- הוא יורה הכול. כדורי כסף. - הם מיועדים לאנשי זאב.‬
‫- שום? - ערפדים.‬
‫לבנים?‬
‫זה אמור לעבוד יפה.‬
‫נו. חייב להיות עיקוף כלשהו.‬
‫כבישים בוערים. חזית את זה, אגנס?‬
‫למה אין תוכן העניינים?‬
‫לעולם לא תברח מלונדון.‬
‫אי אפשר.‬
‫האסטור. איך העברת את הזמן בתא הקולי?‬
‫מצחיק. תתבדח כמה שתרצה, קראולי.‬
‫אין לאן לברוח.‬
‫אתה לא אמור להיערך לקרב עכשיו?‬
‫הגיהינום לא ישכח.‬
‫הגיהינום לא יסלח.‬
‫אתה יודע איפה האנטיכריסט האמיתי, נכון?‬
‫לעולם לא תגיע אליו.‬
‫סיימת, קראולי.‬
‫אתה חושב שתעקוף את זה?‬
‫אין לאן ללכת.‬
‫בוא נגלה.‬
‫מה... למה אתה נוהג?‬
‫זה... מה... עצור את הדבר הזה.‬
‫מה שאני הכי אוהב בזמן‬
‫הוא שבכל יום אנחנו מתרחקים מהמאה ה-14.‬
‫באמת שלא אהבתי את המאה ה-14.‬
‫- היית אוהב את התקופה. - כן.‬
‫לא היו להם מכוניות במאה ה-14.‬
‫אנשים מקסימים וחכמים ממציאים מכוניות,‬
‫וכבישים מהירים, מגבים לשמשה.‬
‫- צריך לפרגן להם. - כן.‬
‫תפסיק. זה נגמר.‬
‫אתה אבוד! אתה שומע אותי, קראולי?‬
‫אתה אבוד. לא משנה מה יקרה. גורלך נחרץ!‬
‫רואה? היום הזה כבר השתפר.‬
‫תפסיק עם זה! אתה תפוגג את שנינו!‬
‫- זה לא מצחיק! - קדימה!‬
‫אם חייבים למות, נמות בסטייל!‬
‫אני שונא אותך!‬
‫את המכונית שלי.‬
‫קיבלתי אותך כחדשה. את לא הולכת להישרף.‬
‫אל תחשבי על זה אפילו.‬
‫לקראולי יש משהו שאין לשדים אחרים,‬
‫במיוחד לא להאסטור: דמיון.‬
‫ברגע זה, הוא מדמיין שהוא בסדר גמור,‬
‫ושטונה של מתכת, גומי ועור בוערים‬
‫הם מכונית מתפקדת היטב.‬
‫הוא התחיל את המסע בבנטלי,‬
‫ועל גופתו המתה הוא לא יסיים אותו גם בבנטלי.‬
‫החוקרים בדרכם.‬
‫בינתיים, שום דבר לא יוצא מלונדון.‬
‫אתה בטוח לגבי זה?‬
‫מה זה...‬
‫כרגע, זו בעיה של מישהו אחר.‬
‫הוא נופף לשלום.‬
‫אני מצטער שהשתקתי אתכם,‬
‫אבל אני הולך לאפשר לכם לדבר שוב,‬
‫וכולנו נשחק משחק.‬
‫אנחנו נפגוש את החברים החדשים שלי.‬
‫אתם תאהבו אותם מאוד.‬
‫בואו אליי!‬
‫בחייכם, אפשר להישאר חברים.‬
‫אחרי שכל האנשים ימותו, תוכלו לשלוט בעולם שייוותר.‬
‫וונסלי, אתה יכול לקבל את אמריקה.‬
‫פפר, את מקבלת את אסיה ורוסיה.‬
‫ובריאן, אירופה ואפריקה שלך.‬
‫וכלב, אתה יכול לקבל את אוסטרליה.‬
‫אז נשלוט בעולם.‬
‫אבל מה איתך, אדם?‬
‫מה?‬
‫איזה חלק אתה הולך לקבל?‬
‫אני אהיה כאן, כמו תמיד.‬
‫לבדך?‬
‫אני לא רוצה ללכת.‬
‫והוגבק ווד הוא גם שלנו.‬
‫לא נרצה לעבור לאמריקה או לאסיה.‬
‫את תעשי כדבריי.‬
‫או שמה?‬
‫כבר לקחת את הפה שלנו והקפאת אותנו כאן.‬
‫אי אפשר לברוח.‬
‫הוא יכול להרוג אותנו.‬
‫כן, אתה יכול לעשות את זה.‬
‫אתם כבר לא קפואים.‬
‫תוכלו ללכת לאן שתרצו. רואים? לא אכפת לי לאן תלכו.‬
‫- שלום, אדם. - שלום, אדם.‬
‫למעשה, כן. שלום, אדם.‬
‫מה זאת אומרת "שלום"?‬
‫תפסיק לעקוב אחרינו.‬
‫אני לא עוקב אחריכם.‬
‫אנחנו כבר לא חברים. אנחנו לא מחבבים אותך.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫כלב, תחזור.‬
‫כלב!‬
‫תן להם ללכת. העולם שלך.‬
‫הכוח שלך. התהילה שלך.‬
‫תן להם ללכת.‬
‫תחזירו לי את הכלב שלי!‬
‫הוא לא הכלב שלך. הוא הכלב של עצמו.‬
‫נראה שהוא כבר לא אוהב אותך.‬
‫אתה ממש מפחיד, ואתה לא חבר שלנו.‬
‫אתה לא חבר של אף אחד. אתה הולך לשרוף את כל זה. למה?‬
‫כי כמה מבוגרים פישלו.‬
‫זו סיבה לתקן את זה, לא להרוס.‬
‫תחזרו. בבקשה?‬
‫קדימה, קטנטן. שלום, אדם.‬
‫אני מצטער.‬
‫לא הייתי...‬
‫אני חושב שלא חשבתי בהיגיון.‬
‫עכשיו כן.‬
‫אדם, מה עשית?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל אנחנו חייבים לעצור את מה שהתחלתי.‬
‫נצטרך את האופניים.‬
‫ניפגש כאן בעוד חמש דקות.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫אדם.‬
‫אחרי שניקח את האופניים שלנו, לאן נלך?‬
‫לסוף העולם. זה לא רחוק.‬
‫- הבנתי. - כן?‬
‫אם אגנס אומרת מה לעשות, וצריך לעשות זאת כמו שצריך,‬
‫אז את רק צריכה לבחור כרטיס, כל כרטיס.‬
‫"כאשר השמיים נראים כארגמן..."‬
‫טוב, היא צדקה בזה.‬
‫"...אז שניכם תעמדו בין עולם החיים‬
‫"לעולם המלחמה, שבו ציפור הברזל לא נוחתת עוד."‬
‫רואה?‬
‫יכול להיות שזה מדבר עלינו.‬
‫"שבו ציפור הברזל לא נוחתת עוד."‬
‫ציפור ברזל. אולי זה מטוס.‬
‫איפה הם לא נוחתים?‬
‫יש בסיס חיל אוויר אמריקאי מחוץ לעיר.‬
‫כבר לא נוחתים שם מטוסים.‬
‫פגשתי כמה מהעובדים בפאב בכפר.‬
‫אבל למה ללכת לשם?‬
‫כלומר, נשארה שם רק טכנולוגיית תקשורת.‬
‫מחשבים וכדומה.‬
‫שום דבר נפיץ.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫גברת יקרה, נראה לי,‬
‫שנוכל להגיע מהר יותר בהליכה.‬
‫זה יהיה נס לנסוע יותר מ-16 קילומטרים לשעה.‬
‫ניסים. כן. נכון.‬
‫תחזיק חזק ממש, סמל שאדוול,‬
‫בבקשה.‬
‫אל תסתכל למטה, סמל שאדוול.‬
‫ואנחנו יוצאים לדרך!‬
‫אני חושש שאבדנו.‬
‫התמרורים בטח התעופפו.‬
‫אנחנו מחפשים את בסיס חיל האוויר.‬
‫הוא ביציאה השנייה מימין. לא בדיוק בצד ימין.‬
‫את פונה שמאלה, אבל תראי‬
‫שהוא מתפתל בסופו של דבר לימין.‬
‫יש שילוט "פוריט'ס ליין".‬
‫תיכנסו לכפר, תחלפו על פני "בול אנד פידל"‬
‫ולא תפספסו את זה.‬
‫לא בטוח שהבנתי.‬
‫אני הבנתי. בואו ניסע.‬
‫"מאחורי קן הנשר נפל אפר גדול."‬
‫זהו זה.‬
‫אתה יודע, רוב המשפחה שלי חשבה שיש קשר‬
‫למהפכה הרוסית.‬
‫במקומות האלה יש אנשים די רציניים‬
‫עם רובים ששומרים עליהם. ואם לא יירו בנו בניסיון הפריצה,‬
‫אז את הדקות האחרונות לפני סוף העולם‬
‫נבלה בתא קטן ללא חלונות...‬
‫בסדר. אני חושבת שאתה קצת נרגש מדי.‬
‫לא נכון. אני חושש בצורה רגועה‬
‫מכך שיירו בנו וישימו אותנו בתא,‬
‫ואז יענו אותנו, ושוב יירו בנו.‬
‫אל תדאג. אגנס בהחלט הייתה אומרת לי‬
‫אם מישהו היה יורה בך.‬
‫אזהרה - אסור לצלם‬
‫עובדים מורשים בלבד‬
‫בסיס חיל האוויר האמריקאי‬
‫ניל גיימן אלים אמריקאים‬
‫זה המקום.‬
‫זה הכול? חשבתי שהוא יהיה מרשים יותר איכשהו.‬
‫אלפי שנים של המתנה רק בשביל נסיעה של 160 קילומטרים.‬
‫אם ארמגדון נמצא במקום כלשהו, אז הוא בכל מקום.‬
‫בואו נפרוץ את המחסומים.‬
‫לא. אנחנו נכנסים, עושים את העבודה ויוצאים.‬
‫הגאוגרפיה חסרת חשיבות.‬
‫ביקורת פתע, קצין.‬
‫לא הודיעו לי על בדיקת פתע, אדוני.‬
‫לו היו מודיעים, זו לא הייתה הפתעה.‬
‫אפשר...‬
‫אפשר לראות אמצעי זיהוי כלשהו, אדוני?‬
‫יופי, אדוני.‬
‫אל תגיד להם שאנחנו באים, קצין.‬
‫אנחנו רוצים שזו תהיה הפתעה.‬
‫"מאחורי קן הנשר נפל אפר גדול."‬
‫ובכן, היא בהחלט צודקת.‬
‫נסיעה טובה, דיק טרפין.‬
‫שם המכונית באמת "דיק טרפין".‬
‫כן.‬
‫אני בטוחה שאתה מקווה שישאלו אותך למה.‬
‫אולי.‬
‫בסדר.‬
‫לא ייתכן שזה קל כל כך. ממש לא.‬
‫יהיו שומרים ומצלמות אבטחה.‬
‫לאן הולכים?‬
‫לשם.‬
‫איך את יודעת?‬
‫כי כל דבר בחיים שלי,‬
‫כל מה שאגנס כתבה בספר הזה לפני 400 שנה,‬
‫הכול מוביל אותי לכאן.‬
‫לרגע הזה. איתך.‬
‫אני יודעת.‬
‫- איך בדיוק נעצור אותם? - בוא כבר.‬
‫זה טיפשי לקרוא לזה בסיס צבאי.‬
‫הייתי שם ביום הפתוח שלהם, ואפילו לא היו להם רובים וכאלה.‬
‫רק הרבה מכשירי קשר, צלחות לוויין וכולי.‬
‫כן, רק כפתורים ומחוגים.‬
‫טיפשי.‬
‫מה החברים החדשים שלך יעשו כאן?‬
‫הם יוכלו להתחבר לרשת הצבאית העולמית‬
‫ולתת פקודה לכל המחשבים‬
‫להפעיל את המערכות האוטומטיות ולהילחם.‬
‫למעשה, זה יהיה די קשה.‬
‫לא ממש. לא להם.‬
‫31 דקות עד סוף העולם‬
‫אתה! תעצור!‬
‫אמרתי לעצור!‬
‫אדם יאנג, חשבתי שזה אתה.‬
‫וכל השאר. ההורים שלך יודעים שאתם בחוץ?‬
‫למעשה, אין חוק נגד שהייה בחוץ.‬
‫אתה לא יכול להישלח לכלא על "שהייה בחוץ".‬
‫לאן ארבעה בעייתיים שכמותכם רוכבים הערב?‬
‫ואל תוציאי את הלשון שלך לעברי, גברת צעירה,‬
‫או שאני אדבר עם אימא שלך.‬
‫- אנחנו בדרך לבסיס. - אם זה בסדר מבחינתך.‬
‫לא היינו רוכבים לשם אם זה לא היה בסדר מבחינתך.‬
‫אדם יאנג, אל תחשוב שלא אדבר עם אבא שלך!‬
‫מישהו יכול להעביר לי את המברג?‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫אני לא מהגיהינום ולא מגן עדן.‬
‫מה מיוחד כל כך במקום הזה בכלל?‬
‫זה מרכז תקשורת מסווג.‬
‫הכול עובר מכאן.‬
‫הם דאגו שלא יצטרכו להילחם יותר.‬
‫- מכונות יילחמו בשבילם. - חוץ ממוות.‬
‫בחלק מהדברים, מכונות לעולם לא יחליפו אנשים.‬
‫אני מרגישה את זה.‬
‫עוד חמש דקות וכל העולם יהיה במלחמה.‬
‫וברגע שהמלחמה מתחילה, הרעב מגיע...‬
‫ואז הזיהום.‬
‫אנחנו מחוברים.‬
‫הם נוטלים פיקוד על כל החשמל.‬
‫ותחת שלטונם, הכול קורם עור וגידים.‬
‫הם ממזגים ממסרים. הם סוגרים מתגים.‬
‫הם מכבים את האורות.‬
‫הם בשליטה.‬
‫בואו נוריד את הרכבת מהפסים.‬
‫צפון דקוטה ארה"ב‬
‫- כל ראשי הנפץ חמושים. - מה לעזאזל?‬
‫האם באמת אמרת "מה לעזאזל"?‬
‫תשיג את פיקוד מערך הסייבר. משהו קורה.‬
‫זה התחיל.‬
‫הקודים הגרעיניים נמסרו.‬
‫הכול ערוך ומוכן לספירה הסופית לאחור.‬
‫החרב מורמת,‬
‫מוכנה להכות.‬
‫צוללת גרעינית צפון האוקיינוס האטלנטי‬
‫מה בדיוק קורה?‬
‫הודעה מוצפנת מהקרמלין. אנחנו במלחמה!‬
‫- עם מי? - עם מי נראה לך?‬
‫- אוקראינה? - תמשיך...‬
‫- אוזבקיסטן? - כולם!‬
‫בתוך חמש דקות, כל הטילים ישוגרו.‬
‫זה לא רק הרס גרעיני. זה גם כימי.‬
‫כל התחליפים החביבים עליי הם כימיים.‬
‫תגידו מה שתגידו,‬
‫פלוטוניום אולי מציק במשך אלפי שנים,‬
‫אבל ארסן הוא נצחי.‬
‫המלחמה, הזיהום ואז החורף.‬
‫אני אוהב את החורף. קר כל כך.‬
‫נקי כל כך. רעב כל כך.‬
‫סלח לי. סליחה שאני מפריע לך.‬
‫נראה שהלכתי לאיבוד.‬
‫בסיס חיל האוויר טאדפילד?‬
‫יש כמה דברים שקשה מאוד לומר.‬
‫מה שר"פ טיילר באמת רוצה לומר הוא...‬
‫המכונית שלך עולה באש.‬
‫אבל הוא לא יכול. כלומר, האיש בטח יודע, נכון?‬
‫אולי זה סוג של מעשה קונדס?‬
‫אז הוא אומר...‬
‫אולי לקחת פנייה לא נכונה.‬
‫התמרור התעופף.‬
‫טעות טיפוסית.‬
‫אז, יציאה שנייה מימין.‬
‫כאשר מה שהוא רוצה לומר הוא...‬
‫איש צעיר, המכונית שלך עולה באש, ואתה עדיין יושב בתוכה,‬
‫ולמען האמת, היא במצב שאי אפשר לנהוג בה.‬
‫טוב. הבנתי. נהדר.‬
‫- בחור צעיר? - כן?‬
‫מזג האוויר חריג לעונה הזו.‬
‫לצערי לא שמתי לב.‬
‫זה כנראה כי המכונית המטופשת שלך עולה באש!‬
‫17 דקות עד סוף העולם‬
‫רואה את האצבע הזו, נערי?‬
‫האצבע הזו יכולה להחזיר נשמתך לבורא.‬
‫זה באמת חשוב ביותר שנדבר עם האחראי.‬
‫הוא אומר אמת. הייתי יודעת אם לא.‬
‫את מוכנה בבקשה להפסיק להפריע? אני מנסה...‬
‫רק חשבתי לומר מילה טובה...‬
‫כן, אני מבין, אבל את באמת...‬
‫אפשר להיות בשקט? שניכם.‬
‫גברתי, בכל הכבוד, עליי לבקש ממך...‬
‫לא תקבלו ביצועים כאלה ממכונית מודרנית.‬
‫- קראולי? - היי, אזירפאל! אני רואה שמצאת טרמפ.‬
‫שמלה יפה. מחמיאה.‬
‫הבחור הצעיר הזה לא נותן לנו להיכנס.‬
‫תשאיר את זה לי.‬
‫חייל בן אנוש,‬
‫חבר שלי ואני עברנו כברת דרך ארוכה, ו...‬
‫מי מכם עשה את זה?‬
‫הילדים האלה בצרות צרורות.‬
‫וכך גם אתם. לא לזוז!‬
‫כל הרעות החולות חוזרות כמו בומרנג.‬
‫לא עוד רעות חולות.‬
‫הספירה לאחור להפעלה החלה.‬
‫אדוננו, השליט שלנו.‬
‫החבר שלנו. הוא כל מה שחיכינו לו.‬
‫כשהוא יצטרף אלינו,‬
‫אנחנו נהיה שלמים.‬
‫אדם לא ידע מה עמד לקרות,‬
‫אבל הוא ידע מה הוא צריך לעשות.‬
‫אז איך האנשים האלה?‬
‫לא יודע.‬
‫הם מבוגרים?‬
‫- מה לעזאזל אתם עושים כאן, ילדים? - זה בסדר.‬
‫תקשיב, ילד, אתה בשטח צבאי.‬
‫כולכם צריכים לישון עכשיו.‬
‫כל החיילים.‬
‫אני כאן!‬
‫הוא כאן.‬
‫הכול נגמר עכשיו.‬
‫הזמן נגמר.‬
‫תרגום כתוביות: שרית כחלני‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬