A gonoszságok azonban még nem értek véget.
Mielőtt kihűlt volna szegény tündér teste,
meggyilkolták az árvaház igazgatóját.
És így
két élet ért véget idejekorán.
Emberé és tündéré,
kiknek sorsa szörnyű halálukban fonódott össze,
midőn egy förtelmes démon végzett velük.
Vajon igazságot szolgáltatnak-e nekik végül?
Idővel kiderül majd.
De bíznunk kell benne,
hogy az örökkévalóságban mindketten elnyerik jutalmukat.
A jó Finch mester megmerítkezhet a Mártír fényében,
miután egész életében őt szolgálta.
És Aisling,
a drága, édes Aisling
az angyalokat szórakoztatja majd énekével.
Pihenj csak le
Ha vihar is tombol fölötted
A tél már elmúlt
A tavasz még ott van előtted
Valahol vár egy biztos hely
Terád és énreám
Köszönöm szépen!
Moira!
Szóval...
Ez az, ugye?
A szerény kis színházi társulatod.
Attól tartok, igen.
-Szerintem csodálatos volt. -Igen?
Örülök, hogy tetszett.
Mi folyik itt?
Gond van, biztos úr?
Attól függ. Kérem az engedélyt!
-Engedélyt? -Ez nyilvános hely.
Nem hagyná őt békén?
Kérem a papírjaikat!
Ez a zuzmó besárgult.
10 garast adok az egészért.
Tűnjön innen!
Tolvaj boszorkány!
Máris eljött?
Igen, eljöttem.
Mi áll ezen?
Rengeteg titok.
A máj sok fontos dolgot megmutat,
ha valaki olvasni tud belőle.
Tud valamit mutatni végre vagy nem?
A Mártírra!
Ennek semmi köze hozzá.
Akkor lehetséges?
Egy halottat életre lehet kelteni egy másikkal együtt.
Már a saját szemével láthatja.
A lény, amit a minap láttam,
intelligensnek tűnt.
Valahogy éreztem.
Nem.
Maga a mögötte rejlő intelligenciát érezte.
A Setétrémnek nincsenek saját gondolatai, csak az tudja, amit a gazdája.
Azt mondják, hogy néha a gazda és a Setétrém szeme
pontosan ugyanazt látja.
Ki birtokol még magán kívül ilyen tudást itt Burgue-ben?
Azt nem tudom megmondani.
De amilyen lény láttam,
olyat még én sem lennék képes alkotni.
Kérem, végezzen vele!
Nem tud meghalni,
amíg maga lélegzik.
Tegye egy üvegbe!
Zavarhatlak?
Épp a kölcsönön dolgozom.
Kell az aláírásod ahhoz, hogy a ház fedezet lehessen.
Mi van, ha azt mondom, ismerek valakit,
aki befektetne a kis vállalkozásodba?
Édes húgom!
Nem tudom elmondani, mennyire jól esik, hogy segíteni szeretnél.
De ettől még sajnos nincs időm,
hogy Louisa Pembroke fecsegését hallgassam.
Mondjuk valakiről, akit egy távoli másod-unokatestvére...
Nem, ez most nem fecsegés.
Az illető szeretné
a hajó összes költségét teljesen átvállalni.
Nos, akkor
örömmel találkoznék az ismerősöddel.
Mekkora részesedést szeretne a profitból?
Nem kér részesedést sem.
Azt akarja, hogy beilleszkedhessen a társadalmi köreinkbe.
Nyilván Agreus úrról beszélek, a szomszéd patásról.
Honnan tudod, hogy mennyi pénze van,
vagy azt, hogy mennyit szándékozik erre költeni?
Eljött teázni, amíg a klubban voltál.
-Tessék? -És ma délután is eljön
Pembroke-ékkal és Guilfoyle-ékkal.
Képtelenség!
-Mondanom sem kell... -Az a képtelenség,
egy olyan papírt akarsz aláíratni velem,
ami miatt elveszíthetjük a házat.
Nem tárgyalok családtaggal!
Pedig találtam megoldást.
Csak lejjebb kell adni a büszkeségünkből.
Botrány lenne, Imogen!
A Spurnrose név elég erős, hogy kibírja ezt is.
Össze kellene fognunk.
De ha kell, egyedül fogadom.
Valóban?
Te meg elfogadod a pénzét.
Nem reszkírozhatsz a házzal,
amíg én élek.
Fél négyre várjuk a vendégeket.
Remélem, hogy köszöntöd őket.
Imogen!
Jó reggelt, apám!
-Neked is, anyám! -Jó reggelt!
Reggelt!
Apád mondani akar neked valamit.
Valóban.
Akármennyire is örülünk
-természetesen-
a hazatérésednek,
el kell beszélgetnünk a történtekről.
Többről van szó, következményei is lesznek.
Következményei?
Én voltam az áldozat.
A fiúnak igaza van.
Semmi sem történik,
ha nem megy a Sorra.
Igaz, de ne felejtsd el,
hogy ezek az események fedték fel Longerbane árulását.
Jonah-nak félre kell tennie a gyerekes dolgait,
és a jövőjére koncentrálnia .
Kímélj meg a jóslattól!
Meztelenül, hamuval borítva
megmásztam a Carpe-hegyet.
Négykézláb kapaszkodtam felfelé,
hogy beszélhessek a jósokkal.
Ők mondták,
hogy apád nagy ember lesz.
A fia pedig még nagyobb.
Igen, tudom.
Ha apád a kancellár, vajon számodra mit tartogat a sors?
Király leszek?
Nem lehetetlen.
-Születtek már újra monarchiák. -Látod, atyám?
Látod, hogy bármit teszek, nem lesz soha elég neki?
Mindent csak érted tesz.
Annyira szeret téged, mint én.
Ha el tudnám hinni...
Jonah!
Kérj bocsánatot!
Bocsánatot kérek.
Ennyi. Látod?
Bocsánatot kért.
Apáddal úgy döntöttünk,
egyelőre ne mutatkozz nyilvánosan,
inkább maradj itthon, és tanulj.
Azért, hogy elcsituljon a botrány.
A pletykafészkek gyorsan elfelejtik.
Közben pedig a tanóráid megduplázásával...
Micsoda?
akár be is fejezheted a tanulmányaidat jövő auguszterre.
Symes mester már vár a könyvtárban.
Kérsz ennivalót?
Tessék!
Ingyen van.
Leköteleztek.
Ilyet is vigyél.
A Rejtjel. Ismered?
Az anyám ebből olvasott fel nekem.
Legyen áldott!
Érdemes lenne elolvasnod.
Meglepődnél, hogy mik vannak benne.
Ezt nem hiszem el.
Minden tündérnek, helyinek és idegennek is,
kérésre fel kell mutatnia a papírjait.
-Mióta? -Legalább 10 éve.
Nem lehetnek itt papírok nélkül.
Pedig már itt vannak.
Akkor menniük kell.
-Hová? -Oda, ahonnan jöttek.
Koppba? Teljesen elpusztult.
-Semmi sem maradt. -Uram!
Minden tündérnek, helyinek és idegennek, fel kell mutatnia...
És ha nem lennének tündérek a koboldjaim?
Mi mások lennének?
Háziállatok?
Túl okosak.
Annyira azért nem.
Az az igazság, hogy nem rémlik,
hogy a koboldok pontosan meg vannak-e említve, vagy nem.
Megnézné a rendeletet?
-Mi megvárjuk. -Jó.
De készüljön bírságra,
mert engedély nélkül állatokat tart.
Bármennyi pénzt kifizetek, amennyit kér.
Csak üljön le, és tartsa őket a ládában!
Köszönöm, biztos úr!
Szerintem egyáltalán semmi baj nem lesz.
Koboldok.
Kurvára tudtam, hogy rosszkor mentünk el nyaralni.
Az asszony is mérges, mert hamarabb haza kellett jönni
emiatt a zűrzavar miatt.
Haladt az üggyel?
Ugyanaz ölte meg az igazgatót,
aki a tündért is egy nappal korábban a Sor közelében.
Honnan veszi, hogy ugyanaz volt?
Az a patás mondta magának, aki megvizsgálta a testet?
-Miféle patás? -Hentes a Soron.
Puyanban orvos volt.
Az mindjárt más...
Mindkettőnek kitépték a máját.
Elég bizonyíték?
A májukat?
Trófeákat gyűjt a gyilkos?
Lehetséges.
Rendben, szóljon, ha van fejlemény. Dombey, jöjjön!
Miért nem szólt a Setétrémről?
Nem hinné el nekem.
Amúgy sem a lény teszi,
hanem az, aki irányítja. Ő kell nekünk.
Valaki holtan akarta látni őket.
Rycroft!
Nézzenek oda!
Még mindig nem hiszem el.
Rendőrnyomozó lettél.
Bárcsak Finch mester is láthatná, mi lett belőled.
Nagyon büszke lenne rád.
Köszönöm, uram!
És közelebb jártok már hozzá,
hogy elfogjátok ezt a szörnyeteget?
Pont ezért jöttem.
Látta az igazgatót ezzel a tündérrel? Aisling Querelle-lel.
Sosem láttam még őt.
Lehetséges, hogy ismerte?
Honnan tudhatnám?
A munkatársa és a barátja volt.
Sosem láttam még őt. Sajnálom!
Ha megbocsátasz, most megyek elintézni néhány sürgős ügyet.
Nyugodtan nézz körül!
R.P.
Tudok repülni! Nézz ide, Darius! Tudok repülni!
Tudok repülni, Darius!
Jól vagy, Philo?
Legyen tökéletes!
Louisa Pembroke kigúnyolhat a patás miatt,
de a gyümölcskenyér legyen kifogástalan!
Tudja, hogy az én gyümölcskenyerem a legjobb az egész utcában.
Lemaradok a lottóról!
Kérem, hölgyem!
-Vignette! -Afissa!
Ezt adom, ha megfelel.
Te foglalkozol a lottóval?
A Finistere-t kaptam.
Maga mondta, hogy éljem az életem.
Nem a Fekete Hollóra gondoltam.
A Fekete Holló elvágja a torkod, amint hibázol.
Vigyázok magamra. Ne aggódjon!
Nos,
kemény fából faragtak, azt meg kell hagyni.
Jobb, ha most megyek.
Sok szerencsét, te lány!
Magának is sok szerencsét!
Egy nap úgy is megnyerem.
Gyönyörű!
Erre, kérem!
Guilfoyle úr és kisasszony.
Pierce, Hortensia, gyertek!
Mikor találkoztunk utoljára? Már vagy ezer éve.
Lennél olyan kedves, és idehoznád azt a széket
ennek a vénségnek?
Agreus úr nem itt dolgozik.
Ő is vendég.
Örülök, hogy megismerhetem, Guilfoyle úr.
Szívesen segítek.
Ez a szörnyű időjárás senkinek sem jó,
sem öregnek, sem fiatalnak.
Parancsoljon!
Nagyon kedves.
Agreus úr az új szomszédunk.
A szemközti Chestwith-házba költözött be.
Elképesztő!
Valóban elképesztő ház. Igaza van.
Szerencsém volt, hogy eladóvá vált.
Más is jön?
Louisa és Leonid Pembroke.
A Mártírnak hála!
Nos, minél többen, annál jobb.
Pembroke úr és kisasszony.
Ez egy játék?
Szerepet kellett volna cserélni a szolgákkal?
Agreus úr nem itt dolgozik.
Ő is vendég.
Örülök, hogy megismerhetem, Agreus úr!
Leonid Pembroke vagyok. Ő a húgom, Louisa.
Az ott Afissa gyümölcskenyere?
Egész héten erre vágytam.
Kérlek, foglaljatok helyet!
Nagyon szívesen meghallgatnám a véleményét
a város problémáiról, Agreus úr.
Nektek sütötte.
Nyilván ön sem bánta,
hogy Longerbane-t utolérte a sorsa.
Miből gondolja ezt?
Ellenséges volt.
Az ön fajtájával.
Ok nélkül.
Több ezren elvesztették az állásukat,
mert a fajtám olcsóbb munkaerőt kínál.
Bizonyos áldozatokat meg kell hozni,
hogy egy befogadóbb társadalom jöhessen létre.
Volt már valaha Puyanban, Pembroke úr?
Még véletlenül sem.
Hónapokig barangolhatna úgy,
hogy patásokon kívül bárkit lásson.
Se trollokat, se tündéreket. Embereket főleg nem.
És biztosíthatom, meg sem fordul senki fejében,
hogy létrehozzanak
egy sokkal befogadóbb társadalmat.
Nem mintha bárki ott akarna élni.
A háború óta főleg nem.
Jómagam sem.
Ezért is kerülhettem
ilyen kellemes társaságba.
Ki kér gyümölcskenyeret?
Mosd el az adósságaimat!
Helyet kérek a fényedben, ó, áldott Mártír!
Nagyon jó, Rycroft!
Kérd meg a mártírt, hogy őrizze a titkodat!
Hogy rejtse el a tündérek vérét az ereidben.
Ezt kérem tőle, uram. Imádkozni fogok.
Thorne mester!
Még itt vagy.
Csak eszembe jutott az, amit tanított.
Ha elhallgatunk valamit, az veszélyesebb bűn,
mint amit el is követünk.
Könnyebb megúszni őket.
Honnan jutott az eszedbe?
Valamiért még mindig azt érzem,
hogy nem volt teljesen őszinte velem.
Azt hiszed, hazudtam?
Úgy döntött, hogy nem mond el valamit.
A mulasztás bűnét, ahogy te mondtad...
Könnyebb megúszni.
Mondja, hogy tévedek, és indulok is!
Ma éjjel Costin nem dolgozott volna.
Miután megvacsorázott a fiúkkal, és imádkozott velük,
felvette volna legszebb ruháját,
mint ilyenkor mindig, amióta ismerem.
Aztán elkocsikázott volna a Sorra.
A Sorra?
Nem ismertem Coster Finchnél jobb embert.
Ám mégis engedett a testi vágyaknak.
Azt mondja...
Gyakran meglátogatott egy rossz hírű bordély,
ahol közismerten
tündérek társaságát biztosítják.
Visszataszító belegondolni is,
de hát ez az igazság.
Köszönöm az őszintésegét.
Előreviheti az ügyet.
Muszáj volt megnehezítenie a helyzetet?
Próbált udvarias lenni.
Nem tűröm a leereszkedést.
Mi a fene lelhette Imogent?
Mindig is kicsit őrült volt, nem?
Sajnálom, de nem megy.
Azt hittem, elviselem őket,
de nem vagyok elég erős.
Megállapodtunk.
Arra kérem, hogy keressen valamilyen kifogást, és távozzon!
És mit fog mondani nekik?
Hogy ez csak egy gyerekes játék volt?
Egy vicc?
Sajnos nem tudtam betartani az alku rám eső részét.
Megértem, hogy ön sem szándékozik betartani a sajátját.
Tudhattam volna, hogy nem fogja bírni ezt.
Kifejezetten örülök annak, hogy elszegényednek.
Kisasszony!
Sajnálom, hogy elkéstem.
Feltartottak az ügyvédeim.
Agreus úr!
Örülök, hogy eljött ide.
Üdvözlöm nálunk!
Kérem, üljön csak le!
Ha auguszter befejezné a tanulmányait,
akkor mindenre külön oktató kell.
Micsoda szerencse!
Tessék?
Magára bízom ezt a dolgot.
Legyen így! Viszont az gondolom,
a politikát úgy ismerheti meg a legjobban, ha figyeli.
Az apjánál jobbtól pedig nem is tanulhatna.
Köszönöm!
Az meg kicsoda?
Longerbane lánya, Sophie.
Az egyetlen élő örököseként átveszi helyét a választásig.
Persze csak formálisan.
Leteszi az esküt, elmond néhány közhelyet.
És nagy eséllyel utoljára látjuk.
Tisztelt képviselő urak és hölgyek!
Fáj a szívem, hogy itt kell állnom elvesztett édesapám helyén.
Nagy ember volt.
Azt szeretném, ha büszke lehetne rám.
Kedves lányom!
Biztos vagyok benne, hogy hozzám hasonlóan
ön is szeretné feledni a viszályt,
ami idáig vezetett.
Köszönöm a szavait!
Most pedig ha szabad,
szeretném felhívni a proktorok figyelmét...
Még nem végeztem, kancellár úr.
Csak nyugodtan.
Folytassa!
Nem csak atyám emléke előtt szeretnék tisztelegni,
hanem édesanyámé előtt is.
Sivatagi származása az arcára volt írva,
mint ahogyan az enyémre is.
Ősei a fáraó-parti háború káoszából menekülve
érkeztek ezekre a partokra,
ahol a bőrük színe miatt
kitaszítottak lettek.
De, mint sokan mások,
legyőzték a korabeli előítéleteket,
és helyet találtak eme csodálatos városban.
Ez Burgue és az itteni értékek dicsérete.
Napjainkban
a tündérek menekülnek a háború pusztításától.
Új menekültek érkeznek partjainkhoz szülőföldjükről.
És most rájuk is kitaszítottként tekintünk.
Jogosan tehetjük fel a kérdést,
a feléjük irányuló gyanakvásunkra egy napon
nem a sötét múlt maradványaként tekintünk-e?
Jogosan tehetjük fel a kérdést, hogy felülemelkedhetünk-e a különbségeken
köztünk és a tündérek között, akik a gyerekeinket nevelik,
a földjeinket művelik, a gyárainkban dolgoznak.
Éljen!
A Mártírra! A saját apja ellen fordul.
Meghoztam a választ is.
Ez képtelenség!
A tündérek nem olyanok, mint mi!
Nem csak a bőrszínünk különbözik!
És a kancellárunk
túl sokáig hunyt szemet efölött.
De én nem fogok.
Harag hullámai söpörnek végig a városon.
Az itt élő tisztes polgároknak elege van!
És én, Sophie Longerbane, mellettük állok.
Ki tart velem?
A Mártírra!
Ő a legcsodásabb teremtés, akit valaha láttam.
Köszönöm!
Azt hiszem, már értem. Nézd csak!
Igen. Én is értem. Az utolsó három számjegy hat, nyolc, kilenc.
Akkor ez lesz a szám.
Nézzük meg, hogy nyert-e valaki!
Lement a nap. Kezdődik a műsor.
Ő még itt van?
Amíg nem tud a saját lábára állni.
Elég soványka, nem gondolod?
Van, akinek így is tetszene.
Nem munkáért jött ide.
Kérlek!
Jó, maradhat.
Egy kicsit.
Amíg nem árt az üzletnek, Tourmaline.
Nem lesz gond.
Köszönjük, Moira!
Köszönjük!
Nyert valaki?
Ma nem.
Jól van, akkor menj, kérlek!
Indulj! Dolgoznom kell.
Jó.
Viszem a pénzt, elütöm valamivel az időt.
Mondjuk, kettő körül jövök, és hozok enni.
Tökéletes.
Azt hiszem, nem kellene hozzászoknom ehhez.
Mit akarsz?
Ne aggódj!
-Rendőrségi ügy. -Jó.
Nekem is van dolgom.
Légy óvatos!
Mintha érdekelnélek.
Segíthetek?
Egy korábbi ügyfele.
Maga rendőr?
Kivel szokott lenni?
Itt elég fontos a diszkréció.
Ezúttal nem. Meghalt.
Costin meghalt?
Meggyilkolták.
Melyik lány az?
Ez egy kicsit bonyolultabb ennél.
Jöjjön!
Amennyire én emlékszem,
Costin hetente egyszer szobát foglalt két lánnyal.
Az ágyat tényleg használta.
A lányokat nem.
Folytassa!
Azt akarta, hogy az emberek azt higgyék, szajhákkal volt.
De nem ez az igazság.
Egy férjes asszonnyal találkozgatott?
Sokkal inkább
egy másik férfival.
Biztos bolondnak hisz,
hogy egy üres szobától köszönök el.
Ez az egyetlen hely, ahol biztonságban voltunk.
Együtt álltunk a holttesténél.
Semmi sem látszott magán.
Amikor az ember sokáig él ilyen titokkal,
akkor bármit el tud rejteni.
Sajnos mindig
ott a szégyen.
Félünk, hogy kitudódik.
Olyan furcsa ez.
Hetente egyetlen éjszakára tudtunk önmagunk lenni.
A nagy egészet nézve csak kevés időre.
De mégis...
minden más...
Tűnik hazugságnak.
Igen.
El kellett volna mondanom valamit tegnap.
A halottasházban.
Costin ismerte Aislinget.
Régen találkoztak.
Mielőtt letette az esküt.
Közel álltak egymáshoz.
Biztosan sokat látta Aislinget énekelni.
Valahol itt van a kapocs.
Úgy tűnik.
De elég nehéz megtalálni.
20 éve nem beszéltek már.
Legalábbis én így tudom.
Köszönöm, doktor úr!
És biztosítom,
hogy megőrzöm a titkát.
Talán elég a bujkálásból.
Kiderül, elég bátor vagyok-e.
-Kibaszott korcs! -Mocskos élősködő!
Elolvastam.
Elejétől a végéig.
Halljam! Mindent tudni akarok.
Elnézést!
-Segíthetek. -Igen. Hol vannak a koboldjaim?
-Koboldjai? -Igen.
Ott voltak egy ládában a padon. Hol vannak most?
Megvan.
Elvitték őket.
Az egyik társa csak elment megnézni, hogy vonatkozik-e rájuk a rendelet.
Én csak a kitoloncolási parancsról tudok.
-Miről? -Itt van valahol.
Igen, megvan. Ez lesz az.
Látja?
Várjon csak! Igaza van.
„A parancs ellenőrzésre vár.”
-Ezt nem láttam. -Hol vannak?
Elvitték őket.
-A kikötőbe. -A kikötőbe?
Kitoloncolják őket.
A hajó
Ignotába megy.
Azt hiszem, már el is indulhattak.
Mi a neve?
-Minek? -A hajónak.
Mi a neve?
Vegye le a kezét rólam!
Mondja meg, mi a neve!
Mi a neve?
A Jánusz hol kötött ki? A Jánusz?
-A Jánusz? -A hajó!
-Igen!
Pár perce bontott vitorlát.
-Micsoda? -Igen. Már elment.
Nem!
80 000 GULDEN JOGOSULT EZRA SPURNROSE
Ez vérdíj, semmi más.
Senki sem halt meg.
Csak azért vészeltük át ezt a délutánt,
mert a vendégeink kellőképpen udvariasak maradtak.
El tudom képzelni,
hogy a Spurnrose-ékkal teázó patás története
máris járványként terjed.
Átvészeljük ezt is, ha összefogunk.
Nos,
egy szimpla meghívásnál több kell, hogy ennyit fizessen.
Természetesen.
Többször is nyilvánosan kell mutatkoznom majd vele.
És mikor lesz vége?
Talán ha más is meghívja őt.
A Mártírnak hála, hogy atyánk nem látja, milyen mélyre süllyedtünk.
Ha ő itt lenne, nem lennénk gondban, nem?
Megyek aludni. Jó éjszakát!
Jó éjszakát!
Ezra?
Igen?
Köszönöm!
Jó kislány.
Jó kislány, Pille!
Mennyi az idő?
Atya ég! Elaludtam.
Jó éjszakát!
Korábban énekes volt.
Csodálatos hangja volt.
Hátborzongató.
Nem megy ki a fejemből.
Pihenj csak le
Ha vihar is tombol fölötted
A tél már elmúlt,
a tavasz...
Pille?
Pille!
REPÜLÖK ÉRTED AISLING
Repülök hozzád
Fiam, gyermekem
Álmodj szépeket
Egyetlen egy nekem
Repülök hozzád
Fiam, gyermekem
Álmodj szépeket
Repülök hozzád
Fiam, gyermekem
Álmodj szépeket
Egyetlen egy nekem
Repülök hozzád
Fiam, gyermekem
Álmodj szépeket
Egyetlen egy nekem
Repülök hozzád
Fiam, gyermekem
Álmodj szépeket Egyetlen egy nekem
Kreatívfelelős Kwaysser Erika