Ko tu nori, Maika?
Kad viskas baigtųsi.
Tai pasakyk tiesą.
Mums nereikia pyktis.
Kažkada mylėjome viena kitą.
Tu mane įkvėpei.
Nuoširdžiai tau sakau.
Kad tu įkvėpei parašyti knygą „Nereikalinga“.
Rouze, pasakyk Popei, kad klydai.
Melas.
Štai ko tu nori iš manęs. Melo.
- Ar tikrai? - Taip.
Pasakojai istoriją tiek daug kartų, kad pati ja patikėjai,
bet ji - ne tavo. Ji yra mano.
Ne visa.
Klube buvai užpulta ne tu.
O aš.
Sakei, jis tave užpuolė todėl, kad buvai pašalietė.
Jis užpuolė mane už tai, kad esu juodaodė.
- Šito negali ištrinti. - Ši istorija - apie pažeidžiamumą.
Grįžti iš mokyklos ir pamatai,
kad tavo globėjai išsikraustė ir paliko tave vieną.
Be įspėjimo.
Kieno ši istorija?
- Rouze, paklausyk… - Kieno?
Pasakyk tiesą man, jei sau negali prisipažint.
Tiesa yra daug svarbesnė už mus abi.
Aš reikalinga tūkstančiams mergaičių.
Tu manimi pasinaudojai.
Išnaudojai Holto atsidavimą.
- Netiesa. - Bet ir ne melas.
Holtui nuvažiavo stogas, kai tave įsimylėjo.
Palūžęs berniukas sutinka palūžusią mergaitę.
Jos spygliai subado jį iki kraujo.
Pameni tą loftą, kurį savavališkai užėmėm Minos gatvėje?
Gali ten gyventi.
Jis - tavo.
Ką už tai turiu padaryti?
Atsargiai.
Žinoma, atsargiai.
- Gerai. Maždaug čia. - Gerai.
Pakabinai?
- Nesijaudink. Štai taip. - Viskas?
Taip. Tik nežinau, ar tiesiai. Tuojau pažiūrėsiu.
- Gražu. - Taip.
Džeimsas Boldvinas yra pasakęs, kad priimti savo praeitį, savo istoriją,
nereiškia, kad joje reikia paskęsti.
Reikia išmokti ja pasinaudoti.
Tačiau išgalvota praeitimi niekaip nepasinaudosi.
Gyvenimo slegiama ji skilinėja ir trupa
tarsi molis per sausrą.
Sausra jau užpuolė Maiką Kyt.
Negailestingas atpildas už kelis dešimtmečius skleistą melą.
ATŠAUKTI MAIKĄ KYT!
Klausimas, kas bus toliau?
AFERISTĖ VARDU MAIKA
Maikos apgavystė - emocinis nusikalstamumas.
Ji pasinaudojo pačiais pažeidžiamiausiais iš mūsų
ir iš jų skausmo krovėsi sau pelną.
Nuo jos nukentėjo beveik visi, prie kurių ji prisilietė.
Manęs irgi laukia atpildas.
Už savo pasirinkimus…
už žmones, kuriuos įskaudinau tyrimo metu.
Ši istorija privertė mane atvirai pripažinti savo klaidas.
Atsiskaityti.
Aš neturėjau tikslo demaskuoti Maiką.
Vienintelis mano tikslas buvo sužinoti,
kas nužudė Džošua Kytą ir jo sūnų Driu Ternį.
Gerai.
Rouzė.
- Alio? - Mane išrašė iš ligoninės.
Niekur neik. Tuojau atvažiuosiu.
Kodėl tu važiuoji pasiimti Rouzės?
Kito varianto nėra.
Ji neturi, kur gyventi.
Kodėl taip nori su ja pasikalbėti?
Vakar klausiausi jos įrašo,
ji pasakė, kad Džošas sulaukė grasinimų dėl savo dokumentinio filmo.
Mes tą žinojom.
- O kaip ji sužinojo? - Nežinau. Gal Džošas jai pasakė.
Gal ji žino daugiau, nei galvoja.
Viskas dėl Maikos?
Kodėl vis dar ją gini po to, kai ji šitaip tave išdavė?
Noriu, kad Maika atsakytų už savo veiksmus. Aš nenoriu jos mirties.
Aišku.
MAIKA KYT „NEREIKALINGA“
Gaminius galit grąžinti per Klientų aptarnavimo centrą.
Tuojau jus sujungsiu.
Paskambinote į „Shelter“. Kuo galėtume jums padėti?
Nukelk telefono ragelį. Kas čia nutiko?
Kai ryte atėjom į darbą, gatvėje buvo minia žmonių. Įtūžusių žmonių.
- Jie įsiveržė vidun, čiupo produktus. - Giliai įkvėpk.
Jei niekas nenukentėjo, nieko baisaus.
Kur Aivė?
Ką tik dalyvavo valdybos posėdyje.
Mano darbotvarkėje nebuvo jokio valdybos posėdžio.
Aivė paprašė jį išbraukti.
Suprantu,
bet tūkstančiai žmonių atsisako prenumeratos. Gerai.
Tuojau baigsiu ir ateisiu pas tave į kabinetą.
Ne, nes „Nordstrom“ ir „Bloomingdale's“ atsisakė odos priežiūros linijos.
Nežinau. Taip ir pasakiau.
AIVĖ VIENA SUSITINKA SU VALDYBOS NARIAIS MAIKAI UŽ NUGAROS
Ne. Aš tau perskambinsiu, gerai?
Ir ką visa tai reiškia?
Valdyba nori tave pakeisti.
Kuo?
Jie pasiūlė man.
Tu nori pakeisti mane mano pačios kompanijoje?
Nepalikai man kito pasirinkimo.
Gerai.
Išbandykime savo jėgas.
Pažiūrėkime, ką pasirinks žmonės. Tave ar mane.
Tik nepradėkim peštis.
Žinoma.
Atsiprašau.
JUNGTINIŲ VALSTIJŲ PAŠTO TARNYBA
Sveika, Rouze.
Džiaugiuos, kad paskambinai.
Turėjau užleist lovą, tad teko išeiti.
Atnešiau šio to, ko tau prireiks.
Rūbų, batų, higienos priemonių ir šiek tiek pinigų pirmai pradžiai.
Ačiū.
Ar atsakytum man į kelis klausimus?
Sakei, kad Džošas sulaukė grasinimų dėl dokumentinio filmo.
Gali paaiškinti?
Prieš kelis mėnesius buvau peržiūroje ir mačiau, kaip jis susiginčijo.
Vienas vyras priėjo ir grasino jam mirtimi.
Gal kartais žinai, kuo jis vardu?
Bet jis tikrai buvo ne prasčiokas.
Ne prasčiokas?
Gal kuris nors iš jų?
GALERIJA
Jis. Tai buvo jis.
Išsiųsk Eimsui. Paklausk, ar ką nors apie jį žino.
- Jis tikrai grasino Džošui? - Taip, mačiau savo akimis.
Jis manęs nematė.
Buvo atėjusi Maika.
Ji pasiūlė man namus už tai, kad tylėčiau.
Aš nenoriu meluot apie savo gyvenimą.
Tai - vienintelis dalykas, kurį turiu. Geras ar blogas.
Jei neturi, kur gyventi, galiu padėti.
Kaip?
Mano sesuo rado kelias prieglaudas.
Viena - Olbanyje, kita - El Serite.
Galiu nuvežti, į kurią nori. Padėti tau įsikurti.
Nori atsikratyt manim?
Tu ne taip supratai. Aš tik noriu tau padėti.
Abi prieglaudos - tvarkingos ir švarios.
Kur tu susiruošei?
Maika atėjo, kad mane užčiauptų.
- Tu atėjai, kad pasinaudotum manim. - Netiesa.
Pati savim pasirūpinsiu.
Gerai. Kalbėjausi su Eimsu.
Vyrukas, kurį atpažino Rouzė, yra Martinas Heivudas.
Prieš porą savaičių išėjo iš darbo San Fransisko policijoje.
- Rimtai? - Taip.
Eimsas siūlo ryte susitikt.
Gerai. Susitark su juo, paskambinsiu tau vėliau.
Sveikas, tėti. Čia aš. Jau važiuoju.
Noriu tau papasakot visą istoriją apie panelę Šerlę.
Ne tas nuotrupas, kurias girdėjai tinklalaidėje.
Jei tavo tėtis būtų tave mylėjęs, jis nebūtų sėdęs už grotų.
Ji viską darė taip, kad niekas nieko neįtartų.
Ji vertė mane jaustis nepageidaujama, našta.
Plakė mane žodžiais.
Ir labai skaudžiai.
Kuo geriau ji mane pažino,
tuo išmoningiau skaudino.
Gyvenau pas ją jau mėnesį
ir labai laukiau laiško iš tėčio, vis svarstydama, kodėl jis man nerašo,
kai ant stalo pamačiau laišką.
Ji neleido man jo skaityti, nė paimti į rankas.
Aš prašiau. Maldavau. Verkiau.
Ji tik juokėsi iš manęs.
Laiškas gal savaitę gulėjo stalo.
Galiausiai čiupau jį ir leidausi bėgti.
Kai ji mane pagavo, ėmiau rėkti visa gerkle.
Ji man nieko nedarė, bet aš vis viena rėkiau.
Ji…
Atėmė iš manęs laišką ir įmetė jį į židinį.
Kai liepsnos liežuviai apėmė laiško kraštus,
nebegalėjau ištart nė garso.
Lyg balsas būtų išrautas man iš krūtinės.
Amžiams.
Po to aš neištariau nė žodžio.
Ką… Visa tai laikei savyje?
Kodėl nieko nesakei?
Atmink, turi būti stipri.
Neverk.
Niekam nerūpi juodaodės mergaitės ašaros.
Viską darei tam, kad išgyventum.
Atleisk man.
Už ką?
Kad visą tą laiką nesupratau, ką tau teko patirti.
Tu dėl to nekalta.
O kas kaltas?
Tėti.
Pasikalbėsiu su juo.
Ko tau?
Tavo tėvas davė man savo raktą, bet nusprendžiau būti mandagus.
- Išsigandai, kad nenušaučiau. - Galima ir taip sakyti.
- Norėtum išgerti? - Neatsisakyčiau.
Viskio?
Dievų nektaras. Skamba viliojančiai.
Ir?
Pasakyk man vieną dalyką. Tu manęs nekenti?
Turbūt retorinis klausimas.
Klausiu todėl, kad netrukus teisme turėsi liudyti dėl savo elgesio,
susijusio su Ouveno Keivo mirtimi.
Jo mirtimi šiame kambaryje.
O dabar visam pasauliui išpliurpei, kad leidai mirti dar kažkam.
Ką tu siūlai? Kas padaryta - padaryta.
Galime apeliuoti, kad p. Šerlė tave skriaudė.
Sukelti užuojautą.
Teks atverti didžiausius savo skaudulius, tad noriu žinot, ar esi tam pasiruošus.
Ar turiu pasirinkimą?
Visi turim pasirinkimą, bet jei nenori prarasti namo - pasirinkimo neturi.
Mano kaimynas nori jį pirkti.
Išsiunčiau Ingremo daiktus.
Čia - nebe namai.
Nuo tada, kai Ouvenas Keivas…
čia nusižudė.
Gyvenimas tavęs nelepino.
Bet esi stipri moteris.
Darai žmonėms daug gero, nors pati nukenti.
O tai yra šis tas.
Kas tu toks, po galais?
Na, įdomus klausimas.
Aš… Prieš kelerius metus
bandžiau ieškoti savo protėvių.
Norėjau sužinot savo istoriją. Kam turiu būt dėkingas už šią didybę?
Martinas Heivudas yra aršus „Aivaro sūnų“ sekėjas.
Prieš kelerius metus infiltravau jį į tą organizaciją, bet jis jais įtikėjo.
AIVARO SŪNŪS
Ar todėl jis nebedirba policijoje?
- Ne tik todėl. Aš jį atleidau. - Negali būt.
Kurį laiką jis vedžiojo už nosies abi puses,
bet aš jį ištempiau į dienos šviesą.
Jis propagavo „Aivaro sūnus“ socialiniame tinkle „Parler“.
Net paaukojo pinigų nacionaliniam šios organizacijos centrui.
Todėl Vidaus reikalų departamentas ir susidomėjo juo.
Kas jį tam pastūmėjo?
Šūdinas gyvenimas.
Sunkios skyrybos. Žmona atėmė vaikus. Dauguma narių turi karčios patirties.
Taip. Jis nekentė Džošo, nes Džošas išsižadėjo „Sūnų“.
Vadinasi, Heivudas turėjo motyvą.
Prokurorui to neužteks. Tai - tik pradžia.
Mums reikia įrodymų ar liudininko.
Gerai, paprasčiausiai atsakyk. Manai, jis - mūsų žudikas?
Sunku pasakyti. Jis turi alibi.
Dalyvavo naujų narių priėmimo ceremonijoje
tą vakarą, kai Džošua ir Driu buvo nužudyti.
Jis pateikė liudijimus su priesaika.
Žmonės gali meluoti.
Galėtum sužinoti, ką tą vakarą priėmė
ar turėjo priimti į naujus narius?
Galbūt ką nors išsiaiškintume.
Su neoficialiom užklausom gali būti problematiška,
bet pasistengsiu ką nors padaryti.
Būkit atsargios.
Heivudui pavažiavo stogas. Aš juo nepasitikiu.
Jei jis naudojasi policijos ištekliais, kad jo nesusektų, gal paliko kokį pėdsaką?
Nori, kad kiščiau galvą liūtui į nasrus?
Sveikas atvykęs į mano gyvenimą.
- Gerai. - Ačiū, brolau.
Kodėl susitikinėju su faru?
Kad ir su gražiu faru, bet tai prieštarauja mano įsitikinimams.
Dar vieną?
- Kodėl ne? - Gerai.
- Markusai Kilebru. - Dezire. Ką tu?
Markusai.
Labas.
- Gerai, kad atėjai. - Gavau tavo žinutę.
Ką čia baikeriai sugalvojo?
Elkai. Bičiuliai, kas čia vyksta? Jūs…
Drėja?
Saulele, kaip tu?
Nando, kviesk policiją ir greitąją.
Dezire, vesk ją iš čia, kad žmonės nespoksotų, gerai?
Taip. Galit atsiųsti kelis pareigūnus į barą „The Knock“?
- Drėja. Sveikutė, aš - Dezirė. Markusas. - Sveika, širdele.
Mes - tavo mamos draugai.
Gal lipam į viršų ir ten jos palauksim,
kol Markusas jai prisiskambins. Gerai?
- Viskas gerai. - Eime, mažute. Viskas gerai. Čionai.
DINGO DRĖJA SPAIVI
Eime į lauką, pasikalbėsim.
Vyrukas, kurį turėjo priimti į naujus narius
tą vakarą, kai nužudė Džošą.
Pažiūrėsim, ar jis patvirtins Heivudo alibi.
Kailas Rikteris?
Aš - Popė. Esu žurnalistė, rašau vieną istoriją.
Galėtume minutėlę šnektelti?
Apie ką?
Apie „Aivaro sūnus“.
Neturiu ką pasakyti. Nebeturiu su jais nieko bendro.
Atsiprašau, ar tai - M40A5?
Kažkada seniai Teksase turėjau bėdų su žiurkėmis.
Jis man padėjo jų atsikratyti. Buvo visai smagu.
Ką dar čia turit? Galiu pažiūrėti?
„Marlin 336A“
ir „Remington 540XR“.
Neblogai.
Čia - jūsų tėvas?
Kariškis?
Mačiau jo pavardę ant pašto dėžutės.
Jis - miręs.
Atsiprašau.
Sunku be tėvo.
Verčiau jau eikit.
Mano tėtis buvo policininkas ir kariškis. Tarnavo Vietname.
Galiu tik įsivaizduot, kaip sunku berniukui be tėvo.
Ką narių priėmimo vakarą darė Martinas Heivudas?
- Jis žino, kad jūs čia? - Ne.
Ir nereikia, kad žinotų.
Kas tą vakarą nutiko?
Martinas nepasirodė. Jo ten nebuvo.
MARTINAS HEIVUDAS
Taigi, Martinas Heivudas alibi neturi.
Nea. Jis melavo.
Pasirūpino, kad ten dalyvavusieji patvirtintų jo alibi.
Reklaminis pranešimas iš „Shelter“.
Regis, tavo draugė bando pakilt iš pelenų.
Jums mesti kaltinimai…
Jie pakirto esmę, viską, ką bandžiau sukurti
ir įgyvendinti kompanijoje „Shelter“.
KAIP ĮVEIKTI NEGANDAS
Mes nuo pat įsikūrimo kalbame apie moterų įgalinimą.
Deja, šią kenksmingą kampaniją pradėjo būtent moteris.
Man tiesiog gaila savo įdėto darbo.
Aš neprašiau pripažinimo. Aš tik parašiau knygą.
Ji palietė žmonių širdis.
Suteikė man galimybę
parodyti kitiems, kaip negandas paversti stiprybe.
Taip sakau, nes šventai tuo tikiu.
- Ką ketinate daryti? - Grįžti prie esmės.
Todėl nekantraudama laukiu šį savaitgalį vyksiančio sveikatingumo seminaro
Tildeno regioniniame parke.
Į kurį kviečiu ateiti visus žiūrovus.
Mažuti? Pasiruošęs?
Žinai, tokiu dienos metu ant tilto būna susidariusi spūstis,
tad jau reikėtų judėti.
Aš niekur nevažiuosiu.
Nieko nenoriu girdėti, Šryvai. Važiuojam, nagi.
Pasakiau, kad ne.
Elkas papasakojo, kur rado Drėją,
ir ką matė, kai atvyko jos gelbėti.
Mano rajone vyksta tokie dalykai,
o aš nieko apie tai nežinau?
Seniau niekas nė nekrustelėdavo be baikerių žinios.
Tu dėl to nekaltas, Šryvai.
Tie vizitai - tik bereikalingas laiko švaistymas.
Nekalbėk taip. Juk žinai, kad tai - netiesa.
Aš daugiau ten nevažiuosiu. Niekada.
Mažuti, suprantu, kad jaudiniesi dėl savo ligos.
Bet labiausiai jaudinies dėl Popės
ir to, ką ji mums papasakojo.
Jūs abu - tokie panašūs.
Ji panašesnė į tave nei kitos dvi, kartu sudėjus.
Pasidalink savo skausmu su ja, kad ji galėtų pasidalint su tavim savuoju.
Martinas Heivudas - 2-as sustojimas, ieškant šiurpą keliančių vyrų.
Esam buvusios baisesnėse vietose ir kalbėjusios su baisesniais žmonėmis.
Taip, bet tada mus saugojo „Times“ galia. O dabar…
Tik noriu su juo pasikalbėti. Užduoti kelis klausimus.
Velnias. Tiek to, einam.
Heivudas įsirengė narkotikų fabrikėlį?
Ši vieta kelia man šiurpą.
Gal… Jau važiuokim iš čia.
- Gerai. - Važiuojam.
Pala.
Ką jis daro su „Shelter“ produktų pakuotėmis?
Ką?
- Sveika. - Labas.
Nekokia mintis.
Kodėl?
Nes tai - pavojinga.
Niekas nepatikrino dalyvių.
Tie žmonės mane myli.
Aš pakviečiau, ir jie susirinko.
Jei ir toliau taip elgsies, sužlugdysi „Shelter“.
Paprašysiu jūsų dėmesio.
- Sveikos atvykusios. - Labas, Maika.
Šį vakarą turime naują pranešėją -
Aivę Abot.
Ji ir pradės seminarą.
Pirmyn. Į sceną.
Pravesk deginimo ceremoniją, gerai?
Puiki mintis.
Ačiū.
Paprašyčiau išsiimti tai, ką atsinešėte sudeginti.
Deginimo ceremonija simbolizuoja…
išsivalymą.
Ugnis yra atsinaujinimas.
Pagalvokite, ką atsineštas daiktas jums reiškia.
Kaip jis jums trukdo?
Ar jis atspindi jūsų skausmą?
Jūsų trūkumus?
Jūsų nesėkmes ir nusivylimus?
O dabar užsimerkite.
Užsimerkite, nagi.
Sutelkite savo dėmesį
į rankose laikomą daiktą.
Visos galime patekti į žalingo darbo, santykių ar gyvenimo spąstus.
Bet mes visuomet turime pasirinkimą.
Vidinės stiprybės.
Ta vidinė stiprybė dega mumyse kaip ši liepsna.
Tereikia mažytės kibirkšties, kad ją įžiebtume.
Kas norėtų prieiti pirma?
Mes norim Maikos.
Taip, Maikos. Maikos.
Ką gi.
Ačiū, Aive.
Ačiū.
Čia - neapykantos laiškai.
JUNGTINIŲ VALSTIJŲ PAŠTO TARNYBA
Visuose maišuose.
Grasinimai mirtimi
vien todėl, kad išdrįsau netylėti.
Metas su tuo atsisveikinti.
Su viskuo…
kas…
mums trukdo.
Vis dar prisimeni, ką mėgstu?
Ačiū, kad pasikvietei.
Kasdien galvoju apie tai, kas tau nutiko.
Vis sukasi galvoje.
Ir man. Bet tu dėl to nekalta.
Pameni tą mergaitę Drėją Spaivi, kuri buvo dingusi?
Taip.
Baikeriai ją surado.
Ir…
tai neduoda man ramybės.
Kokia iš manęs nauda, Pop?
Kai dirbau policijoje, turėjau tikslą.
Atrodė, kad kasdien darau kažką gero pasauliui.
O dabar…
saugau kažkokią įžymybę, kai vyksta tokie žiaurūs dalykai.
Išnaudojamos mergaitės kaip Drėja.
- Vėl nori tapt didvyriu? - Kažkas panašaus.
Na, jei jau taip atviraujame…
Aš skiriuosi su Ingremu.
Žinojai?
Zarina man sakė.
- Iš kur Zarina sužinojo? - Maika pasakė.
Štai taip.
Na, nereikėtų stebėtis, bet…
atleisk, kad įvėliau tave į tą reikalą.
Liaukis. Esu suaugęs žmogus.
Galėjau atsisakyti.
Ar ji tave yra apgavusi?
Ne.
Matai, aš nepasitikėjau Maika,
nes ji į viską reaguodavo kitaip, nei, mano manymu, turėjo reaguoti.
Bet niekad jos neįtarinėjau.
Tiesiog netikėjau jos skleidžiamom kalbom.
Žinai, kodėl esi man artima siela?
Todėl, kad žinai, ką reiškia bijoti sustoti.
Jei sustosi, ta baimė tave pasivys.
Ir tu atsidursi spąstuose.
Tas prakeiktas ieškinys…
Žinai, jis žlugdo mano verslą.
„Shelter“ aš nebedirbsiu.
Keli apsaugos užsakymai, kuriuos turiu, leidžia tik išmokėti algas, daugiau nieko.
Trini ruošiasi mokytis koledže.
Netrukus gims vaikas.
Markusai, kodėl nenori, kad aš padėčiau?
Aš įtraukiau tave į tą mėsmalę.
Jei man reikės tavo pagalbos, aš pasakysiu, gerai?
Kad padėtum man susirasti darbą.
Ar pastaruoju metu kalbėjaisi su Maika?
Ne, bet reikėtų.
Ir ką? Gal tau reikia apsaugos?
Nori, kad tavo žmona mane užmuštų teniso rakete?
Ačiū.
Hormonai.
Tai - ne hormonai.
Tiesiog ji nenori, kad buvusi draugė maišytųsi jai po kojomis.
Būtų paprasčiau, jei būčiau bloga.
Piktadarė.
Ar aš padailinau savo istoriją?
Taip. Padailinau.
Ar aš ištraukiau iš gatvės daugiau kaip 300 vaikų ir suteikiau jiems namus?
Ar aš pastačiau namą San Fransiske,
viename brangiausių šios šalies miestų,
ir apgyvendinau jame 80 benamių šeimų?
Aš išdaviau savo draugę.
Neįsileidau jos į visas savo širdies kerteles.
Kuri moteris įsileistų?
Bet aš mylėjau savo vyrą.
Labai mylėjau ir ilgiuosi jo kiekvieną mielą dieną.
Apie šią netektį kažkodėl niekas nekalba.
Popė atėjo.
Popė Parnel.
Tobulų žmonių nėra.
Ko jai čia reikia?
Ji kuria tinklalaidę apie Maiką.
Jūsų čia niekas nelaukia.
- Viskas gerai. - Verčiau eikit iš čia.
Viskas gerai.
Nori prie mūsų prisijungti?
Ne. Noriu įsitikint, kad nepadarytum nieko blogo.
Jos visos čia atėjo savo noru. Aš jų neverčiau.
Bet privertei mane atskleisti pačią skaudžiausią savo gyvenimo akimirką.
O mano skausmas nieko nereiškia?
Nežinau.
Nes abejoju, ar apskritai sugebi ką nors jausti.
Ne tau mane teisti.
Ar tu susimokei su Martinu Heivudu nužudyti Džošą?
Aišku, kad ne.
Nebėra nė vieno žmogaus, kuris tavim tikėtų.
Nė vieno, kas pažinojo tave iki viso to.
Ar gali jaustis saugi?
Ar jūs tikite manim?
Taip.
- O jūs? - Taip.
Ačiū.
- O jūs tikit manim? - Taip.
Aš tikiu jumis, Maika.
Tikiu.
- Aš tikiu. - Aš tikiu.
Aš tikiu jumis, Maika.
PANELĖ ŠERLĖ ŽINO TIESĄ APIE MANO TĖTĮ
Labas, tėti.
Labas, širdele. Džiaugiuos, kad atėjai.
Norėjai pasikalbėti?
Su savim kalbėtis - nekas.
Man skaudu dėl kiekvieno tavo pasakyto žodžio.
Nuvyliau tave. Savo dukras.
Ir ne kartą.
Ne dėl to viską papasakojau.
Panelė Šerlė man sakė, kad tu nesi mano tėvas.
Vieną vakarą ji girtavo,
ir nugirdau, kaip ji su kažkuo kalbėjosi.
Ji pastebėjo, kad aš klausausi.
Ir tada pasakė, kad mama jau laukėsi, kai susipažino su tavim.
Ar tiki, kad esu tavo tėvas?
Ar buvau tau tėvu?
Ar todėl nustojai kalbėti, širdele?
Tikrai?
Kas tau buvo panelė Šerlė?
Tiesiog moteris, su kuria susitikinėjau iki pažinties su Elinora.
Tik po ilgo laiko supratau,
kad ji mylėjo mane taip, kaip aš mylėjau tavo mamą.
Ji man taip ir neatleido, kad ją palikau.
- Ir todėl visą pyktį išliejo ant manęs? - Ji man to niekada neparodė.
Nė karto gyvenime.
Ji gyveno mūsų rajone. Ateidavo pas mus į barą,
į kortų vakarėlius, kuriuos rengdavome kartu su tavo mama.
Aš ją mačiau tik iš gerosios pusės.
Nė už ką nebūčiau tavęs su ja palikęs, jei būčiau žinojęs.
Ar tiki manim?
Žiūrėk, ką parodysiu.
Nebuvau mačius šitos jūsų su mama nuotraukos.
Tu labai į ją panaši.
Aš tave labai myliu, širdele.
Didžiuojuos tavim. Labai didžiuojuos tavo stiprybe
ir tuo, kad susiradai savo kelią gyvenime.
Tavo mama irgi didžiuotųsi, bet jos tai nebūtų nustebinę.
Kai buvai visai mažutė, ji vadino tave savo žvaigždele.
Netikiu.
Patikėk.
Visi galvojo, kad ji taip vadino todėl, kad tavo akys spindėjo kaip žvaigždės.
Bet tu buvai jos žvaigždynu.
Jos pasauliu. Jos mažąja žvaigždele.
Aš to nežinojau.
Mėgdavau ją dėl to paerzinti, bet širdyje džiaugiausi tai girdėdamas.
Tu esi mūsų dukra.
Tu esi Elinoros dukra. Esi mano dukra.
Taip.
Mitri, čia aš.
Vėlus skambutis. Įdomu. Kas atsitiko?
Aš nenoriu eiti į teismą.
O aš išėjęs į pensiją noriu gyvent Fidžyje. Kas yra? Išsigandai?
Ne.
Aiškumas.
Patenkink ieškinį.
Sutik su visais Alanos reikalavimais.
Tau vėl trinktelėjo per galvą?
Aš rimtai.
Ne visi nusipelno taikaus susitarimo, bet…
ji nusipelno.
- Pope! Tu namie? - Aš čia.
Liepiau Mitriui patenkinti ieškinį.
Parduosiu namą.
Ir kur mes gyvensim?
- Liksi su manim? - Jei neišvarysi.
Kaip pasikalbėjai su tėčiu?
Labai nuoširdžiai.
Smagu girdėt.
P. Šerlė man sakė, kad jis - ne mano tėvas.
Kad mama jau laukėsi, kai jiedu susipažino.
Kas per nesąmonė?
Ką jis tau sakė?
Kad esu jo dukra.
Teisingai.
Šitaip apkalbėti mamą - „jau laukėsi“.
Tėtis tikrai nepatikėjo tokiu melu.
Tiki, kad esu tavo tėvas?
Kur susiruošei?
Tėti?
Tėti, tu čia?
Nesiartink prie manęs, bliamba.
Baik pliurpus savo tinklalaidėj
ir maišius mus su žemėmis.
Priešingu atveju…
Padarysiu taip, kad tavo tėvas atsidurtų už grotų iki gyvos galvos.
Nieko tu nepadarysi, nes nebedirbi policijoj.
Pasakiau, nesiartink, bliamba!
- Nagi. Ei. - Gelbėkit!
- Užsičiaupk. - Gelbėkit!
Nekišk savo purvinų rankų prie mano dukters.
O Dieve.
Viskas gerai. Aš su tavim.
Tave vėl pasodins į kalėjimą. Viskas per mane.
Viskas gerai.
- Jis - negyvas, tėti. - Nesijaudink.
- Tu negali sėsti į kalėjimą. - Niekur aš nesėsiu.
Pažadu tau.
- Viskas gerai. Nagi. - Gerai.
Nagi, viskas gerai.
Viskas gerai.
Išvertė Laima Banionienė