Lögnarens straff är inte främst att inte bli trodd,
utan att inte kunna tro på andra.
Micah Keith har fulländat bedräglighetens konst.
Men hon bedrar också sig själv och tror att ingen avslöjar hennes lögner.
Micah har varit min vän i över 30 år.
Jag har varit omedveten om den vänskapen lika länge.
Holt Rollins, misstänkt för mordet på Ramon Tomas,
är Micahs älskare.
Holt Rollins och Micah Keith har känt varandra i nära 25 år.
Hon har stöttat honom ända sen han frigavs från fängelset.
Hon köpte ett hus åt honom.
Hon gav honom ett jobb.
En varm kropp.
Hon ljög.
För mig.
För er.
För världen.
Varsågod.
Du måste äta.
Inte hungrig.
Är polisen kvar där ute?
Ja.
Micah kommer inte. Vilken överraskning!
Vad är det på smörgåsen?
Pastrami.
Jag är vegan.
En mördare som tänker på dieten? Det var inte dåligt.
Ta bort köttet.
Har du tagit din medicin?
Är det mer logiskt, tycker du?
Och svaret är ja.
Jag är trött på att bli utraderad.
Men allvarligt.
Undrar du aldrig?
Vadå?
Tänk om du och jag…
…sa sanningen?
Hela sanningen.
Poppy Parnell regerar internet.
Jag kan inte ljuga. Jag menar… ni rörde verkligen om i myrstacken.
Titta här.
Beklagar att jag inte kunde ge dig förvarning.
Det är tillåtet att sakna henne.
Hur kunde jag ha så fel om henne?
Hallå, kan nån vuxen karl…
-Hej, Poppy. -Hej.
Vad är det? Är Trini grinig igen?
Värre ändå.
Hon är rar vilket betyder att hon kommer att be om nåt.
Ja.
Bara hon inte ber om en häst.
När hon var åtta, varenda morgon…
-Vid frukosten! -Vid frukosten!
I ett helt år tjatade hon om en ponny.
Var tusan ska vi hålla en häst här på tomten?
Var ska vi ha en häst i North Oakland?
-Just det! -Kom igen!
Jag måste nog gå.
-Måste du? -Ni ska få fortsätta.
Och…
-…lycka till med Micah. -Ja.
Lycka till du också.
-Vi ses. -Var rädd om dig.
Jadå!
Det är bara jobb, raring.
Tur att du är söt.
Tur det. Skatta dig lycklig.
Kom och hjälp mig när du kan.
Personalavdelningen är full av uppsägningar. Vad gör du?
Hur kom hon in hit?
Va?
Jag vill inte ha nån här som har tappat tron på mig.
Har du det?
Nej! Aldrig.
Det… Det är bara att…
Säg det, bara.
Jag tänker bara på hur det ser ut att du är här.
Tre av våra sponsorer har pausat sina kontrakt.
Virgin ställde in vår wellness-kryssning.
Stanford sköt upp din föreläsning,
och in princip alla våra återstående investerare ställer frågor.
Och?
Hör på. Jag vet att du har det jobbigt,
för Poppys hårda och grundlösa anklagelser är gemena.
Därför tycker jag att du ska ta några veckor ledigt.
Ge mig chansen att få oss på rätt köl igen.
Har jag underskattat dig, lilla mus?
Du och Lachlan var så nöjda med att exploatera mig, men nu då?
Vill du gömma undan mig?
-Utom synhåll, bort ur allas tankar. -Nej!
Jag tror dig, Micah. Jag tror på dig!
Du kan lita på mig.
Så sa Poppy jämt.
Jag vägrar kliva undan.
Nånsin.
Ring alla våra presskontakter.
Låt oss påminna folk om vem jag är.
-Vem Poppy egentligen är. -Okej.
Okej, vi tar det från början.
Vi vet att Holt Rollins dödade Ramon Tomas.
Kanske…
…fanns bevis i Ramons lägenhet som knöt Holt till Micah.
Nånting Ramon inte ens visste om.
Beordrade hon Holt att döda Ramon, tror du?
Eller stjäla bevisen. Sen blev det våldsamt.
Men vem är Holt Rollins egentligen?
Holt. Holt…
Holt kom med i andra chans-programmet hos Shelter.
Ja, det var så Markus hittade honom.
Har du kvar arrestrapporterna från Aames?
Ja.
Klart.
Vad har vi?
Kända medarbetare:
Allen White, skjuten till döds ifjol.
Garrett Banks. Åkte in igen i september ifjol. Kommer ut 2032.
Och Rose Gil.
Hon och Holt greps för ett stort inbrott i LA.
Anklagade för att ingå i en stor inbrottsliga.
Holt fick tio år, Rose fem.
Vet vi nåt om henne sen dess? Senast kända adress?
Noll. Jag kollade dödsattester och databasen över okända avlidna.
Fortsätt.
Det finns nåt där. Jag känner det.
Vad?
Trevligt att ha ms Poppy Parnell i huset igen.
Nu flyter det verkligen på!
Sitt rakt!
Sitt rakt, sa jag!
Det är okej. Jag är här nu.
Det läker. Precis som förra gången.
17 juli 1997.
17 juli…
Där har vi dig.
Välkommen till Shelter, allihop. Roligt att se er.
-Micah. -Hej, Micah.
Hej. Oj. Jag älskar din surrealistiska fas, Junior.
-Gör du? -Ja.
Vill du lägga till din signatur? Den röda rosen du jämt använder.
Det är din tavla.
Hon är jättebra med dem.
Verkligen. Micah handplockade varje stipendiat.
Inget är viktigare för henne än de här ungdomarna.
Du borde gå. Gå. Snälla.
Vad kallas den här?
Kotteri.
Vem är hon?
Hon är tre personer.
Du?
Skolkamrater?
Drea Spivey. Melanie Sanchez. Leah Ellstrom.
Och vilka är de?
Försvunna flickor.
Bara tre av de dussintals unga flickor som försvunnit från Oakland
de senaste åren.
Har inte polisen hittat nån av dem?
Nej, för att göra det måste man leta.
Detsamma gäller lokalpressen.
Den är jättefin.
Noa fann att Rose hade varit på ett vårdhärbärge.
Okej, vad menar du?
Att den här kvinnan, Diane, driver anstalten?
Ja.
Och hon tror att samtalet gäller en jobbmöjlighet på Shelter.
-Är du inte klok? -Kom igen.
Det är en bra ledtråd.
Jag står i skuld till dig.
Du har samlat på dig mycket skuld nu.
Varsågod.
-Tack. -Okej.
Hej, det här är Diane Cooper.
Hej, Diane, hur mår du? Det här är Markus Killebrew.
Jag kollar upp en sökande
som angav ert ställe som bostad.
Vi delar inte privat information om våra boende.
Det förstår jag. Vi har samma policy.
Men du förstår…
Den här sökanden, Rose, hon är speciell.
Jag vill bara se om jag kan hjälpa henne och…
Har du hört från Rose? När då?
För några dagar sen.
Hur så? Finns det ett problem?
Var det nåt problem? Jag är före detta polis.
Hon har varit försvunnen i flera veckor. Vad heter du?
Det var tråkigt att höra. Jag heter Markus Killebrew.
Jag är säkerhetschef vid Shelter här i San Francisco.
Det här är Poppy Parnell.
Tror du att Rose kan vara i fara?
Gör du?
Låt mig ställa en fråga. Har det varit några problem nyligen hos er?
Tja, för några år sen tvingades vi porta en av Roses besökare.
Besökaren kom aldrig tillbaka,
men för cirka sex månader sen fick Rose en annan besökare.
Jag minns, för hon började med sina konstverk igen.
Hon blev väldigt inspirerad.
Kan du möjligen ge mig en kopia av er besökarlista?
Det strider mot våra regler. Jag har redan sagt för mycket.
Okej, så här då? Du kan väl ringa några samtal?
Kolla upp mig?
Bara för att vara på den säkra sidan.
Sen kan du kontakta mig.
Men lyssna, Diana, lita på mig. Jag ska hålla utkik efter Rose.
-Tack för din tid. -Tack.
Hej.
Jag vill prata. Personligen.
Jag saknar dig.
Snälla.
SUSAN LAURA URVAL FÖR GODKÄNNANDE
TILL: MICAH KEITH FÖR GODKÄNNANDE
Hej.
Får jag inte komma in?
Det går bra här ute.
Tack för att du svarade.
Hur ska vi lappa ihop det här?
Det är för sent för det.
Jag vill bara veta vem som dödade Josh.
-Och jag vill hjälpa dig. -Vill du?
Ja.
För du ljög om ditt förhållande med den huvudmisstänkte i ett relaterat mord.
Han är inte den du tror.
Du satte honom framför mig.
Framför pappa, Cydie, Desiree. Och Josh.
-Det är inte sant. -Så varför ljög du?
För att jag var rädd.
Jag är också rädd! Jag är rädd varenda dag,
-men jag… -Men vadå? Du ljuger inte?
Vem är Rose Gil?
Hon var gatubarn med mig och Holt.
Varför frågar du om Rose?
Jag har inte tänkt på henne på flera år.
Varför skrev du inte om henne?
För att hon var sjuk.
Och det kändes inte rätt.
Jag kunde inte berätta hennes historia och utesluta det.
Jag litar inte på dig, Micah.
Jag älskar dig, men jag litar inte på dig.
Vi har varit vänner nästan hela våra liv.
Vi vet mycket om varandra.
Och?
Du känner alla mina hemligheter.
Och jag känner dina.
Än sen då, för fan?
Jag vet saker som kan förstöra det liv du har byggt upp
och den person du låtsas vara.
Hallå! Du blir blöt i håret!
Helvete!
Jag som har jobbat i timtals med ditt ullnystan till hår!
Det var mitt fel! Inte Poppys.
Stick härifrån, lilla flicka!
Jag har inte tid med sånt här! Gå hem med dig!
Det är sista gången du kommer hit och är näsvis mot mig.
Hej!
Ursäkta, jag menade inte att skrämmas.
Jag heter Micah.
Ja. Zarina.
Jag har läst dina böcker. Trevligt att träffas.
De där är till dig.
Oj.
Bara det inte är kläder.
När jag kom i fjärde månaden, passade inget.
-Så… -Du är lyckligt lottad.
Jag uppskattar gåvorna. Men hur kan jag hjälpa dig?
Det här är anställningskontrakt för Markus hos Shelter.
Det här är…
Det här är generöst.
Han förtjänar det.
Jag är bara rädd att han ska kasta bort alltihop på grund av nån…
…lojalitet till Poppy.
Poppy och jag blev osams, och jag hoppas på försoning
men just nu verkar det hopplöst.
Har Markus avvisat det här?
Inte än.
Tack för gåvorna. Tack för din uppriktighet.
Jag diskuterar inte min man bakom hans rygg.
Det respekterar jag.
Men det här är hans gamla lön dubbelt upp.
Sex månaders pappaledighet, möjlighet att skapa en egen säkerhetsstyrka.
Okej. Micah.
Poppy har lämnat sin man.
Hon ska skilja sig.
Jag behöver Markus. Han får mig att känna mig trygg. Vilket inte är lätt.
Vi kan hjälpa varandra.
Hur då?
Kontraktsförslaget förutsätter att han jobbar exklusivt åt Shelter.
Inget extraarbete.
Inget partnerskap med Poppy.
Tänk på saken.
Här är tomt. Rollins syns inte till.
Uppfattat…
Uppfattat. Jag åker igen.
Har du undrat över hur polisen hittade oss kvällen vi blev gripna?
Vi var unga.
Amatörer.
Några veckor innan vi greps
tog de Micah när hon bröt sig in i skolan.
Hon släpptes med en varning.
Två veckor senare togs vi på bar gärning.
Hon greps. Precis som vi.
Men hon blev inte åtalad.
Fattar du inte? Hon satte dit oss.
-Skit på dig. -Hon sa att vi var med
i nån sorts inbrottsliga.
Du och jag. Det var därför vi hamnade i fängelse.
Du har dödat folk för att skydda henne.
Om du rör mig, skriker jag.
Polisen är utanför, du vet.
Och de letar efter dig.
Du och Micah.
Ingen av er kände några gränser.
Folk blir skadade när de inte vet var gränsen går. Nu vet du.
-Micah… -Sluta säga hennes namn, för fan!
Hon skyddade dig inte då. Hon kommer inte att göra det nu.
Känner du det? Känner du att det är sant? Jag ser det.
Vad tänker du göra?
Vad tänker du göra? Döda mig?
Gör det, då.
Fortsätt städa upp efter henne.
Hej, farbror Bug.
Hej.
Läget, Popgun? Var har du med dig?
Vad finns det mer?
Jag vill inte läsa om Vietnam mer.
Okej. Vad vill du läsa om?
Napoleon.
Det är kul att se dig.
Jag ser dig hela tiden.
På bussar, affischtavlor, eterrösten.
Du är verkligen i ropet.
Jag vet inte om det är bra eller dåligt.
Du och din vän är osams.
Det går djupare än så.
Hon ville träffas.
Hon ville ha vapenvila. Efter alla sina lögner.
Man letar aldrig efter en fiende dit man tror att hon inte vågar gå.
Farbror Bug, jag ville fråga dig…
Efter mammas död, varför skickade pappa mig till ms Shirley?
Varför inte till dig?
Och bo var då?
Visste du om ms Shirley?
Alla visste.
Desiree och Cydie klädde ut sig och lekte tebjudning i Elysian Fields.
Varför inte jag?
Vad var det för fel på mig eftersom jag blev utelämnad?
Du minns känslor, inte fakta.
Frågade du dem nånsin hur det var där uppe?
Det går nog inte att jämföra.
-Jag blev utlämnad till… -Du överlevde, eller hur?
Jag stod ut.
Men inte varje del av mig överlevde.
Den lilla flickan som gick in i ms Shirleys hus
var inte densamma som den som kom ut.
Hej.
Hej. Den där Diane ringde.
-Jaha? -Hon berättade att
Holt Rollins var den portade besökaren.
Och den andra besökaren?
Joshua Keith.
Josh hälsade på Rose sex månader innan han mördades.
Vi måste hitta henne, Markus.
Ja, men hur?
Romarna brukade prata om "memoria praeteritorum bonorum".
Löst översatt: "Det förgångna framstår alltid ljust i minnet."
Det är ett fenomen som psykologer kallar rosig återblick.
En tendens att bara minnas det goda från det förflutna.
Det förutsätter att man har ett förflutet som är värt att romantisera.
Men de som har fötts och växt upp i trauma och fattigdom?
Vilken möjlighet ges dem att göra upp med sitt förflutna?
Större delen av sitt liv var Rose Gil utraderad av samhället.
I över 20 år bodde hon på gatan utan ett riktigt hem.
Hon var, som Micah så träffande uttryckte det, "kasserad".
Rose Gil träffade Joshua Keith några månader före hans död.
En stund som orsakade dramatiska förändringar i bådas beteende.
Så hon rymde från den enda plats där hon fått omsorg,
bara två dagar före mordet på Joshua Keith.
Bara en person vet exakt hur de händelserna hänger ihop.
Den personen är du, Rose.
Jag är inte din domare, jury eller bödel.
Om du hör det här, Rose, så kontakta mig, snälla du.
Jag erbjuder dig en plattform, så att du inte längre är utraderad.
Vad du än har gjort, vad som än har gjorts mot dig,
låt Reconsidered vara en trygg plats där du berättar historien med dina egna ord.
Jag heter Poppy Parnell, och jag vill att ni tänker om.
Poppy!
-Ja? -Vi har problem.
Bay Morning sänder ett inslag om Micah Keith.
Och? Vi visste att hon skulle göra PR för sig själv.
Hej.
Inte så mycket PR, mer kritik. Mot dig.
Micah Keith,
vars stiftelse har startat ungdomsprogram runtom i Bay Area,
säger: "Jag förstår inte heller mrs Parnell.
Vi här på Shelter försöker använda våra resurser till att hjälpa.
Att lyfta upp de mindre lyckligt lottade."
Kallade hon dig "mrs Parnell"?
Mrs Keith, som är född i området, visade mig runt i Keith Collective…
…i ett utsatt område som mrs Parnell fortsätter att ignorera
i sin populära rikstäckande podd.
Mrs Keith deltog i ett möte för grannsamverkan
som ägde rum i The Knock, Parnells andra hem,
vars nuvarande ägare är Parnells far,
ledare för den ökända MC-klubben Capstone.
Det är smutskastning.
Parnells tydliga försummelse av sin egen stadsdel…
-Cydie. -…är svårförståelig nu när hon dyker in i
ännu ett högprofilerat fall,
medan unga kvinnor försvinner i tysthet
från just det kvarter där hon växte upp.
Vi har sökt Parnell för en kommentar, men hon har inte svarat.
Det här är Susan Laura…
-Men för fan. Cydie! -…och vi är strax tillbaka.
Se upp! Kom hit.
Hej. Jag måste be dig att flytta hojen.
-Säg åt henne att komma ut. -Okej.
Hon håller tal för några godtrogna typer, jag vet.
-Okej, vännen, men du… -Kalla mig inte vännen, för fan.
-Okej. Ursäkta. Kan du… -Du!
-Din sjaskiga, tjuvaktiga… -Vad håller du på med?
-…sorgliga slyna. -Vänta, vänta.
Det här är fel tillfälle.
Om det inte var för min syster hade du inte haft allt det här.
Hon skapade dig! Släppte in dig i sitt hem, gav dig en familj.
-Cydie, sluta. -Och du gör så här?
Sluta prata.
Och skickar Holt till min buss för att skrämma mig?
Vad pratar du om?
-Så du vet inget om det? -Nej, ingenting.
-Lugn. -Du är inte värd
-bensinen jag körde upp. -Hallå!
-Vänta, hallå! -Fan!
-Du ska få stryk… -Kom an, bara.
-…här och nu. -Ska du ge mig stryk?
-Jag ska ge dig stryk här och nu. -Gärna för mig! Kom an!
-Få in Micah. -Dra åt helvete!
Alla som försöker älska dig dör, ditt fnask.
-Nu räcker det. -Micah, följ med in.
-Lugna ner dig. -Släpp mig!
Och du!
Är du på hennes sida nu?
Vet du vad? Du valde fel då, och du väljer fel nu.
Vänta lite! Hur är det här mitt fel?
Du valsar in här och ställer till ett uppträde.
Det här är mitt jobb!
Åk hem!
Dra åt helvete, allihop.
Dessa förbannade kvinnor.
Hej.
Hej, Elk.
-Hej, raring. Se på dig. -Hej, pappa.
Är Lillian kvar i Georgia?
Några veckor till.
Det ger mig mer tid att tillbringa med dig.
Är du orolig för tv-nyheterna?
Hon hotade att sabba mitt liv om jag bråkade med henne,
vilket säkert är orsaken till att hon alls bad mig om hjälp.
Hon tror sig ha en hållhake på mig så att jag sköter mig.
Har hon det?
Jag träffade farbror Bug igår.
Han var mer besvärande för din mors familj än jag.
De där fisförnäma typerna i Elysian Fields ville slippa slödder som jag
och galna, kriminella typer.
Och Bug?
Han var galen redan i vaggan.
Pappa…
Visste du att ms Shirley hatade mig och mamma när du skickade mig dit?
Varför skickade du mig inte till hennes sida av familjen?
De ville inte ha dig.
Elinors familj tog avstånd från henne när vi blev ihop.
För dem existerade hon inte mer, alltså inte du heller.
Och ingen av dem kom på begravningen. Inte en enda.
Hennes favoritkusin Leona kom till samkvämet, men…
…ingen enda kom på begravningen.
Var det därför du var så arg?
Bland annat.
Leona erbjöd sig att ta två av er.
Jag tyckte det var bäst att de två yngsta var tillsammans.
Annars var Shirley den enda som erbjöd sig att hjälpa.
Varför tänkte du på det här?
Tror du jag glömmer därför att jag är sjuk i huvudet?
Nej, pappa.
Nej.
Allt det här med Micah fick mig att tänka på när jag först träffade henne.
Bara så.
-Säkert? -Ja, pappa. Ja.
Jag är orolig för dig.
Rose, du måste ta dina piller.
Hon ville ju att jag skulle ringa. Varför ringer hon inte tillbaka?
För att Poppy Parnell skiter totalt i dig och mig.
Hon kanske inte har lyssnat av tipslinjen än.
Jag måste tänka.
Tänk, tänk…
Vi åker till henne.
Jag kan inte. Om jag går utanför dörren hamnar jag i fängelse.
Rose…
Ta dina piller.
De här, menar du?
-Kom igen, Rose. Gör inte så. -Var inte nedlåtande.
Jag vill skicka det här till Poppy och arrangera ett möte för oss.
Sen får vi se vad hon har att…
Holt, sluta.
Holt.
Förlåt. Förlåt.
Du måste sluta försvara henne.
Du måste sluta skydda henne.
Hon gifte sig med en annan. Hon älskade en annan.
Hon älskar dig inte.
Fan.
Oj, jag trendar.
-Du ska få stryk… -Kom an, bara.
-…här och nu. -Ska du ge mig stryk?
Ja, rena löpelden.
Undersökte du Dreas fall?
Ja.
Är det därför du har varit så förbannad?
Alltså, jag älskar dig, men personen med den högsta rösten kan inte vara tyst.
I så fall får hon inte komma hit och slicka såren.
Jag kom inte hit för det.
Vadå, i så fall?
Jag kom för att fråga om Leona.
Mammas kusin som ni bodde hos.
Jag älskade henne.
Jag brukade klä ut mig jämt i hennes garderob.
Det är inte så jag minns det.
Varför inte?
Vi var inte välkomna där, vad du än tror.
Vi var de föräldralösa gettobarnen, och vi fick aldrig glömma det.
Va?
Hon satte oss i garderoben och sa åt oss att leka där
när hon hade ledarskapsträning med sina egna barn.
Vi var inte välkomna.
En gång blev jag så arg att jag slängde alla hennes peruker i badkaret.
Sen gick jag och gömde mig i hennes syrum.
Var du inte rädd att hon skulle hitta dig?
Jag gömde mig på ställen dit jag inte fick gå.
Sök aldrig fienden dit du tror att hon inte vågar gå.
Jag måste gå.
Den här flickan…
Vet du att hon var ute för länge igår kväll?
-Var hon? -Ja.
Hon gick till roddövningen innan jag gick upp i morse.
-Men jag vet vad vi ska göra. -Jösses.
Jag har en plan.
Så snart hon kommer in genom dörren för middagen…
…så snart hon kommer in,
tar vi ifrån henne mobilen
och ger henne den här istället.
-Det här är bra. -Ja, det är det.
-Inga bilder, inga spel… -Inget sånt.
…inga sociala medier. Ja.
-Inget sånt. -När får hon tillbaka mobilen?
När jag säger det.
-Vänta lite, raring. -Ja.
Hej, Pop. Vad är det?
Hej, jag är på väg till stan. Holts hem. Kan du möta mig där?
-Vi ska just äta middag. -Jag vet, jag vet.
Hör på. Det passar illa just nu.
Jag ska just sätta mig och äta middag med familjen.
Jag tror att han gömmer sig där.
Verkligen?
Okej. Jag kommer.
Raring, det var…
En intressekonflikt?
-Rina, kom igen nu. -Hon ska skilja sig.
Va?
Ingram har lämnat henne och flyttat hem till östkusten.
-Vem har sagt det? -Micah.
Micah?
Under all tid ni har tillbringat tillsammans
har du inte märkt att hon inte bar vigselring längre.
Raring.
-Rina, jag… -Åk, bara.
Hej. Ser du dem lura där inne?
-Omärkt? -Ja.
Ja.
Vänta lite.
Det där ser ut som blod.
Känner du detsamma som jag?
Ja.
Gå, du.
Hej.
-Ta det lugnt. -Förlåt.
Vänta. Vad gör du?
Rör ingenting.
Okej.
Du hade rätt. Nån har varit här.
Ja.
Nåt har hänt här.
Titta här borta.
-Fick du det? -Ja.
-"Ari…" -"Ar… Aripiprazol."
-Vad är det? -Antipsykotiskt läkemedel.
Det är Roses. Hon var också här.
San Francisco-polisen!
-Stå still! -Vänta lite.
-Upp med händerna! -Inga tricks.
Vi är här på plats.
Vi har minst två misstänkta i huset. Vi behöver förstärkning.
Du har ringt Reconsidered:s tipslinje. Lämna ett meddelande.
Poppy, det här är Rose Gil.
Du letar visst efter mig.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson