Meļa lielākais sods ir nevis tas, ka viņam netic,
bet gan tas, ka viņš pats nespēj nevienam ticēt.
Maika Kīta krāpšanas mākslu ir izkopusi līdz pilnībai.
Bet viņa ir apmānījusi arī sevi, ticot, ka viņas meli paliks nemanīti.
Maika ir bijusi mana draudzene vairāk nekā 30 gadus.
Tieši tikpat ilgu laiku es šajā draudzībā esmu bijusi neziņā.
Holts Rolinss, aizdomās turētais par Ramona Tomasa noslepkavošanu,
ir Maikas mīļākais.
Holts Rolinss un Maika Kīta ir bijuši pazīstami gandrīz 25 gadus.
Kopš dienas, kad viņš iznāca no cietuma, viņa viņu atbalstīja.
Nopirka viņam māju.
Deva darbu.
Siltu ķermeni.
Viņa meloja.
Man.
Jums.
Pasaulei.
Tas tev.
Tev jāēd.
Neesmu izsalcis.
Vai ārā joprojām ir policija?
Jā.
Maika nenāk tevi atkal glābt. Kāds pārsteigums!
Ar ko tā sviestmaize ir?
Ar žāvētu liellopa gaļu.
Esmu vegāns.
Slepkava, kas uztraucas par savu diētu? Vai nav neraža?
Izņem gaļu laukā!
Vai savas zāles iedzēri?
Tad tev tā bilde būtu skaidrāka?
Un atbilde ir jā.
Man tikai ir apnicis, ka esmu izdzēsta.
Nopietni.
Vai nekad neesi aizdomājies?
Par ko?
Ja nu mēs abi…
izstāstītu patiesību?
Visu.
Popija Pārnela spridzina internetu.
Nemelošu. Tiešām… Jūs esat sacēlušas traci.
Paskaties!
Man žēl, ka nevarēju tevi pabrīdināt.
Zini, tu drīksti pēc viņas skumt.
Kā es varēju par viņu tā kļūdīties?
Vai kāds pieaudzis vīrietis var…
-Sveika, Popij! -Sveika!
Kas ir? Trinija atkal ir neomā?
Zini? Sliktāk.
Viņa ir mīļa, un tas nozīmē, ka būs liels lūgums.
Jā.
Ja vien viņa neprasa zirgu.
Zini, kad viņai bija astoņi gadi, katru rītu…
-Brokastīs! -Brokastīs!
Gadu no vietas viņa prasīja poniju.
Kur, ellē, mēs varētu turēt mājlopu?
Kur mēs to turētu… Ziemeļoklendā?
-Tieši tā! -Nu taču!
Man vajadzētu doties.
-Tiešām? -Netraucēšu jūs.
Un…
Lai veicas ar Maiku!
Lai veicas arī tev!
-Uz redzi, Popij! -Sargi sevi!
Jā!
Tas ir tikai darbs, mīļā.
Labi, ka tu esi foršs.
Tas ir labi. Tev par laimi.
Kad vari, atnāc man palīgā.
Personāldaļu pārpludina atlūgumi. Ko tu dari?
Kā tas te iekļuvis?
Kas?
Es šeit negribu nevienu, kas ir zaudējis ticību man.
Vai esi zaudējusi?
Nē! Nekad.
Tikai… Vienkārši…
Aiziet! Pasaki!
Es mazliet raizējos, kā tas izskatās, ka tu te esi.
Trīs sponsori ir iesaldējuši vienošanos.
Virgin atcēla mūsu labsajūtas kruīzu.
Stenforda pārcēla tavu uzstāšanos,
un gandrīz visi vēl atlikušie investori uzdod jautājumus.
Un?
Paklau, es zinu, ka tu ciet,
jo Popijas nepatiesās un nepamatotās apsūdzības ir zemiskas.
Tāpēc es domāju, ka tev varbūt vajadzētu dažas nedēļas atpūsties.
Dot man iespēju kuģi iztaisnot.
Vai esmu tevi novērtējusi par zemu, pelīt?
Jums ar Laklanu bija ļoti ērti mani izmantot, un ko nu?
Gribi mani nobēdzināt?
-No acīm prom, no sirds ārā? -Nē. Nē!
Es tev ticu, Maika. Es tev ticu!
Tu vari man uzticēties.
Tieši tā vienmēr teica Popija.
Es nekad neatkāpšos.
Nekad.
Sazvani visas mūsu kontaktpersonas no preses!
Atgādināsim cilvēkiem, kas es esmu.
-Kas patiesībā ir Popija. -Labi.
Tā, sāksim no sākuma!
Mēs zinām, ka Holts Rolinss nogalināja Ramonu Tomasu.
Varbūt…
Ramona dzīvoklī bija pierādījums, kas saista Holtu ar Maiku.
Kaut kas, par ko nezināja pat Ramons.
Domā, viņa lika Holtam Ramonu nogalināt?
Vai nozagt pierādījumu. Tas pārauga vardarbībā.
Tomēr kas īsti ir Holts Rolinss?
Holts. Holts, Holts, Holts…
Holts ir izbijis cietumnieks, kas pieņemts darbā Patvērumā.
Jā, tā Markuss viņu identificēja.
Vai tev vēl ir tie aresta dokumenti, ko iedeva Eimss?
Jā.
Darīts.
Kas mums ir?
Zināmie paziņas.
Alens Vaits, pērn nošauts.
Gerets Benkss. Pagājušā gada septembrī atgriezās cietumā. Iznāks 2032. gadā.
Un Roza Gila.
GILA ROZA
Viņu un Holtu arestēja laupīšanas laikā Losandželosā.
Apsūdzēti par dalību laupītāju bandā.
Holtam iedeva 10 gadus, Rozai - piecus.
Pēc tam par viņu ir kādas ziņas? Pēdējā zināmā adrese?
Nekā. Pārbaudīju miršanas apliecības un bezvēsts pazudušo datubāzi.
Turpini meklēt!
Tur kaut kas ir. Es to jūtu.
Kas ir?
Jauki, ka Popija Pārnela ir atgriezusies.
Virzāmies straujiem soļiem, mīļā!
Sēdi taisni!
Es teicu - sēdi taisni!
Būs labi. Tagad te esmu es.
Sadzīs. Tāpat kā iepriekšējā reizē.
BIŠOPA MAIKA
1997. gada 17. jūlijs.
17. jūlijs…
Rokā ir.
Laipni lūgti Patvērumā! Man prieks jūs visus redzēt.
-Maika! -Sveika, Maika!
Sveiks! Oho! Man patīk šis sirreālisma posms, Džunior.
-Jums patīk? -Jā.
Klau, vai negribat pielikt savu zīmi? Sarkano rozi, ko vienmēr izmantojat.
Tas ir tavs darbs, mīļais.
Viņa māk ar viņiem apieties.
Jā. Maika pati izvēlējās katru stipendiātu.
Viņai nav nekā svarīgāka par ieguldīšanu bērnos.
Jums jāiet. Ejiet! Lūdzu.
Kā to sauc?
Kliķe.
Kas ir viņa?
Viņa ir trīs cilvēki.
Tu?
Skolasbiedrenes?
Drea Spaivija. Melānija Sančesa. Lia Elstroma.
Un kas viņas ir?
Pazudušas bez vēsts.
Trīs no desmitiem jaunu meiteņu, kas pēdējos gados pazudušas Oklendā.
Policija nav nevienu atradusi?
Nē, lai viņas atrastu, būtu jāmeklē.
Tas attiecas arī uz vietējo presi.
Tiešām skaists zīmējums.
Noa uzzināja, ka Roza ir bijusi sociālās aprūpes iestādē.
Labi, ko tu gribi teikt?
Ka šī sieviete, Daiena, ir šīs iestādes vadītāja?
Jā.
Un viņa domā, ka šis zvans būs par darba piedāvājumu Patvērumā.
-Vai tu esi jukusi? -Beidz!
Tas ir labs pavediens.
Un es būšu tava parādniece.
Vai zini, cik garš ir tavs parādu saraksts?
Lai notiek!
-Paldies. -Nu labi.
Hallo, te Daiena Kūpere.
Sveiki, Daiena! Kā jums klājas? Te Markuss Kilebrū.
Es pārbaudu vienu kandidāti,
kas norādījusi jūsu iestādi kā savu galveno dzīvesvietu.
Mēs savu iemītnieku privāto informāciju neatklājam.
Es to pilnībā saprotu. Mums ir tāda pati politika.
Bet, saprotiet, šī kandidāte, Roza, ir īpaša.
Gribēju noskaidrot, vai varu viņai palīdzēt un…
Roza ar jums sazinājās? Kad?
Pirms pāris dienām.
Kāpēc jautājat? Ir kāda problēma?
Vai bija nepatikšanas? Esmu bijušais policists.
Viņa jau vairākas nedēļas ir pazudusi. Kāds bija jūsu vārds?
Man žēl, ka tā. Mani sauc Markuss Kilebrū.
Es šeit, Sanfrancisko, esmu Patvēruma drošības dienesta vadītājs.
Te Popija Pārnela.
Vai Roza varētu būt briesmās?
Jūs tā domājat?
Man ir viens jautājums. Vai jūsu iestādē pēdējā laikā ir bijuši kādi incidenti?
Pirms dažiem gadiem mēs vienam Rozas viesim liedzām apmeklējumus.
Šis viesis vairs nenāca,
bet pirms apmēram pusgada Rozai bija cits viesis.
Atceros, jo pēc tam viņa atsāka nodarboties ar mākslu.
Viņa burtiski iedegās.
Man ir jautājums. Vai varat man iedot apmeklētāju reģistra kopiju?
Mūsu noteikumi to nepieļauj. Es jau esmu pateikusi par daudz.
Labi, tad varbūt varam sarunāt šādi? Varbūt veiciet dažus zvanus?
Pārbaudiet mani, labi?
Drošības pēc visu rūpīgi pārbaudiet
un tad sazinieties ar mani!
Paklau, Daiena, uzticieties man, labi? Es Rozu pieskatīšu.
-Pateicos par veltīto laiku. Paldies. -Paldies.
Sveika!
Es gribu runāt. Aci pret aci.
Man tevis pietrūkst.
Lūdzu.
SŪZANA LORA IZLASE APSTIPRINĀŠANAI
KAM: MAIKAI KĪTAI GALĪGAJAI APSTIPRINĀŠANAI
Sveika!
Vai iekšā iet nevaru?
Ārā nav ne vainas.
Paldies, ka pacēli klausuli.
Kā lai mēs to labojam, Popa?
Tas vairs nav iespējams.
Es tikai gribu noskaidrot, kurš nogalināja Džošu.
-Un es gribu tev palīdzēt. -Tiešām?
Jā.
Jo tu meloji par savu mīlestību pret aizdomās turēto saistītā slepkavībā.
Viņš nav tāds, kā tu domā.
Tu izvēlējies viņu, nevis mani.
Nevis tētiņu, Saidiju, Dezirē. Nevis Džošu.
-Nav tiesa. -Tad kāpēc nebiji atklāta?
Tāpēc, ka man bija bail.
Man ir bail! Man katru dienu ir bail, sasodīts!
-Bet es… -Bet ko? Tu nemelo?
Kas ir Roza Gila?
Viņa bija ielās kopā ar mani un Holtu.
Es… Kāpēc tu vaicā par Rozu?
Es neesmu par viņu domājusi gadiem.
Kāpēc tu par viņu nerakstīji?
Tāpēc, ka viņa bija slima.
Un es nedomāju, ka tas būtu godīgi.
Es nevarēju izstāstīt viņas stāstu, nepieminot to.
Es tev neuzticos, Maika.
Es tevi mīlu, bet es tev neuzticos.
Zini, mēs esam bijušas draudzenes gandrīz visu mūžu.
Mēs viena par otru zinām daudz.
Un?
Tev ir zināmi visi mani noslēpumi.
Un man - tavējie.
Tad, pie velna, kas?
Es zinu ko tādu, kas varētu iznīcināt šo dzīvi, ko esi radījusi,
un cilvēku, par ko izliecies.
Ei! Tu saslapināji matus!
Velns!
Un es stundām ņēmos ar to pinkaino vates kumšķi!
Tā ir mana vaina! Nevis Popijas.
Vācies pie velna, meitenīt!
Tu zini, ka man tādām muļķībām nav laika! Aiziet! Velcies mājās!
Lai tu manā mājā vairs nerādītos! Viņa vēl runās man pretī!
Sveiki!
Labdien! Atvainojiet, negribēju nobiedēt.
Esmu Maika.
Jā. Zarīna.
Esmu lasījusi jūsu grāmatas. Priecājos iepazīties.
Priecājos iepazīties ar jums.
Tās ir jums.
Es ceru, ka tās nav drēbes.
Gaidu meitiņu, un pēc ceturtā mēneša nekas neder.
-Tāpēc… -Jums paveicies.
Es pateicos par dāvanām. Bet kā varu palīdzēt?
Te ir jauns darba piedāvājums Markusam Patvērumā.
Tas ir…
Tas ir ļoti dāsni.
Viņš ir tā vērts.
Es tikai baidos, ka viņš no tā visa atteiksies, jo ir…
uzticīgs Popijai.
Mēs ar Popiju esam sastrīdējušās. Es nezaudēju cerību,
bet pašlaik šķiet, ka tas nav labojams.
Vai Markuss to noraidīja?
Vēl ne.
Paldies par dāvanām. Paldies par atklātību.
Es nerīkojos vīram aiz muguras.
Es to respektēju.
Bet piedāvātā alga ir divreiz lielāka nekā vecā.
Seši mēneši tēva atvaļinājums un iespēja pašam komplektēt apsargu komandu.
Labi. Maika!
Popija pameta vīru.
Viņa šķiras.
Man Markusu vajag. Ar viņu es jūtos droši. Tas nav viegli.
Mēs varam viena otrai palīdzēt.
Kā?
Tā piedāvājuma pamatā ir noteikums, ka viņš strādā tikai Patvērumā.
Nekādu blakus darbu.
Nekādas sadarbības ar Popiju.
Apdomājiet to!
Te viss tīrs. Rolinss nav manīts.
10-4…
Sapratu. Dodos.
Vai nekad neesi domājis, kā kruķi mūs atrada tonakt, kad mūs arestēja?
Mēs bijām jauni.
Amatieri.
Dažas nedēļas pirms mūsu aresta
viņi noķēra Maiku, ielaužamies skolā.
Izteica brīdinājumu un palaida.
Tad pēc divām nedēļām mūs pieķēra nozieguma vietā.
Viņu sašņorēja. Tāpat kā mūs.
Bet apsūdzības neizvirzīja.
Vai joprojām nesaproti? Viņa mūs iegāza.
-Ej ellē! -Apgalvoja,
ka esam kaut kādā laupītāju bandā.
Tu un es. Tā mēs nonācām cietumā.
Tu esi nogalinājis, lai viņu pasargātu.
Ja tu man pieskarsies, es kliegšu.
Ārā ir kruķi, atceries?
Un viņi meklē tevi.
Tu un Maika.
Jūs abi nemākat ievērot robežas.
Cilvēki cieš, ja nezina, kur ir robežas. Tagad tu zini.
-Maika… -Beidz teikt viņas sasodīto vārdu!
Viņa tevi nepasargāja toreiz. Un nepasargās tagad.
Jūti? Jūti, ka tā ir taisnība? Es to redzu.
Ko tu darīsi?
Ko tu darīsi? Nogalināsi mani?
Aiziet!
Turpini satīrīt viņas šmuces!
Sveiks, tēvoci Bag!
Sveika!
Kā sviežas, Popiela? Ko atnesi?
Kas vēl mums te ir?
Es vairs negribu lasīt par Vjetnamu.
Labi. Par ko tu gribētu?
Par Napoleonu.
Prieks tevi redzēt.
Tevi es redzu visu laiku.
Uz autobusiem, plakātiem. Balss radioviļņos.
Par tevi runā visa pilsēta.
Nezinu, vai tas ir labi vai slikti.
Tu esi sastrīdējusies ar draudzeni.
Tur ir kas vairāk.
Viņa lūdza tikšanos.
Gribēja pamieru. Pēc visiem saviem meliem.
Nemeklē ienaidnieku tur, kur, tavuprāt, viņam ir bail doties.
Tēvoci Bag, es gribēju pajautāt…
Kāpēc pēc mammas nāves tētiņš mani aizsūtīja pie mis Šērlijas?
Kāpēc nesūtīja pie tevis?
Kur tu būtu dzīvojusi?
Vai tu zināji par mis Šērliju?
Visi zināja.
Dezirē un Saidija smukās kleitās spēlējās un dzēra tēju Elīšanfīldsā.
Kāpēc es ne?
Kas man bija par vainu, ka mani pameta?
Tu atceries emocijas, nevis faktus.
Vai esi viņām jautājusi, kā bija kalnos?
Tas nav salīdzināms. Esmu pārliecināta.
-Tas mani ievainoja… -Tu izdzīvoji, vai ne?
Es izturēju.
Bet izdzīvoju tikai daļēji.
Tā mazā meitene, kas mis Šērlijas mājā iegāja,
nav tā pati, kas iznāca.
Sveiks!
Jou! Piezvanīja Daiena no aprūpes nama.
-Jā? -Viņa pateica,
ka aizliegtais viesis bija Holts Rolinss.
Un otrs viesis?
Džošua Kīts.
Džošs devās satikt Rozu, sešus mēnešus pirms tika noslepkavots.
Mums viņa jāatrod, Markus.
Jā, taisnība, bet kā?
Romiešiem bija teiciens "memoria praeteritorum bonorum".
Aptuvens tulkojums ir šāds: "Atmiņas par pagātni vienmēr ir labas."
Psihologi šo fenomenu dēvē par rožaino retrospekciju.
Tā ir tieksme pagātni atcerēties nesamērīgi pozitīvā gaismā.
Šai idejā ietverts pieņēmums, ka cilvēkam ir romantizēšanas vērta pagātne.
Bet kā ir ar tiem, kas dzimuši un auguši nelabvēlīgā vidē? Kam daudz kā trūcis?
Kā savu pagātni lai atceras viņi?
Roza Gila gandrīz visu mūžu ir bijusi izdzēsta no sabiedrības.
ROZA GILA
Vairāk nekā 20 gadus viņa ir dzīvojusi uz ielas, bez īstām mājām.
Viņa bija, kā Maika trāpīgi teica, atgrūstā.
Roza Gila satikās ar Džošuu Kītu dažus mēnešus pirms viņa nāves.
Kopš tā brīža abu uzvedība dramatiski mainījās.
Pēc tam viņa aizbēga no vienīgās vietas, kur par viņu jebkad bija rūpējušies, -
tikai divas dienas pirms Džošuas Kīta noslepkavošanas.
Tikai viens cilvēks zina, kā šie notikumi ir saistīti.
Šis cilvēks esi tu, Roza.
Es neesmu ne tava tiesnese, ne zvērinātā, ne bende.
Ja tu šo dzirdi, Roza, lūdzu, lūdzu, sazinies ar mani!
Es tev piedāvāju šo platformu, lai tu vairs nebūtu izdzēsta.
Lai vai ko tu būtu nodarījusi, lai vai kas būtu nodarīts tev,
Pārdomājot vēlreiz būs droša vieta, kur tu savu stāstu varēsi izstāstīt pati.
Mani sauc Popija Pārnela, un es gribu, lai to pārdomājat vēlreiz.
Popij!
-Jā? -Mums ir problēma.
Bay Morning rāda sižetu par Maiku Kītu.
Un? Mēs zinājām, ka gaidāms slavinošs materiāls.
Klau!
Mazāk slavinošs, vairāk ķengājošs. Par tevi.
Maika Kīta, kuras uzņēmums Līča rajonā izveidojis jauniešu atbalsta programmas,
uzsver: "Arī es Pārnelas kundzi nesaprotu.
Patvērumā mēs savus resursus cenšamies izmantot, lai palīdzētu.
Lai iepriecinātu tos, kam veicies mazāk."
Tā maita teica "Pārnelas kundze"?
Kītas kundze, kas ir šejieniete, izveda mani ekskursijā pa Kītas kolektīvu
novārtā atstātā kopienā, kuru Pārnelas kundze turpina ignorēt
savā populārajā valsts mēroga podkāstā.
Kītas kundze apmeklēja apkaimes patruļas sanāksmi,
kas notika bārā The Knock, Pārnelas otrajās mājās,
kas pieder Pārnelas tēvam -
bēdīgi slavenā motociklistu kluba Capstone vadītājam.
Graujoši.
Pārnelas klajā nevērība pret pašas kopienu…
-Saidij! -…raisa neizpratni - viņa ķeras
pie kārtējās augsta līmeņa lietas,
kamēr jaunas sievietes klusi pazūd
no tās pašas apkaimes, kurā uzaugusi viņa.
Centāmies sazināties ar Pārnelu, lai saņemtu komentāru, taču viņa neatbildēja.
Esmu Sūzana Lora tiešraidē…
-Velns! Saidij! -…un tūlīt būsim atpakaļ.
Uzmanies! Nāc te!
Sveiki! Jums jābrauc kur citur.
-Saki viņai, lai velkas laukā! -Labi.
Zinu, ka viņa tur iekšā uzstājas kaut kādām naivulēm.
-Jā, mīļā, bet tev ir… -Es tev neesmu nekāda mīļā.
Labi, atvaino! Vai tu…
-Tu, netīrā, zaglīgā, blēdīgā… -Ko tu dari?
-…nožēlojamā kuce! -Eu, eu!
Te tam nav īstā vieta.
Jā, ja nebūtu manas māsas, tev nekā no šī nebūtu.
Viņa tevi radīja! Ielaida savās mājās, deva ģimeni.
-Saidij, beidz! -Un tu viņai nodari šo?
Apklusti!
Un tu atsūtīji uz manu busu Holtu, lai iebiedētu?
Par ko tu runā?
-Ak tu par to neko nezini? -Nē, es neko nezinu.
-Mieru! -Tu neesi pat tā benzīna vērta,
ko iztērēju, lai atbrauktu!
-Eu! Ei, ei! -Velns!
-Es tevi piekaušu… -Es tev maukšu.
-…tepat uz vietas. -Gribi mani piekaut?
-Es tevi tūlīt piekaušu. -Es maukšu pretī! Ja? Aiziet!
-Ved Maiku iekšā! -Ej ellē!
Visi, kas mēģina tevi, palaistuve, mīlēt, mirst.
-Ei! Pietiek! -Maika, nāc iekšā!
-Nomierinies! -Novāc rokas!
Un tu!
Tu to mauku atbalsti?
Zini ko? Tu izvēlējies nepareizi toreiz, un tu izvēlies nepareizi tagad.
Pagaidi! Kā tā kļuva par manu problēmu?
Tu te māžojies kā kaut kādā lielveikalā.
Šis ir mans darbs!
Brauc mājās!
Ejiet jūs visi dirst!
Tās sasodītās sievietes!
OKLENDA
Sveiki!
Sveiks, Elk!
-Sveika, mīļā! Paskat tik! -Sveiks, tētiņ!
Liliana joprojām Džordžijā?
Vēl pāris nedēļu.
Tad man ir vairāk laika, ko pavadīt ar tevi.
Tu satraucies par to ziņu sižetu?
Viņa brīdināja, ka var iznīcināt manu dzīvi, ja stāšos viņai ceļā.
Laikam tieši tādēļ viņa lūdza manu palīdzību.
Domāja, ka viņai ir kaut kas, lai turētu mani pavadā.
Vai ir?
Vakar es satiku tēvoci Bagu.
Viņš tavas mātes ģimeni apkaunoja vairāk nekā es.
Tie iedomīgie ļautiņi Elīšanfīldsā negribēja ielaisties ar tādu salašņu kā es
vai trakiem bandītiem.
Un Bags?
Viņš bija traks jau šūpulī.
Tētiņ…
Kad nosūtīji mani pie mis Šērlijas, vai zināji, ka viņa mani un mammu ienīst?
Kāpēc nesūtīji mani pie mammas radiem?
Viņi tevi negribēja.
Elinoras ģimene pārtrauca ar viņu sakarus, kad sagājām kopā.
Viņiem viņa vairs neeksistēja, tātad neeksistēji arī tu.
Un neviens neatnāca uz viņas bērēm. Neviens pats.
Viņas mīļākā māsīca Liona atnāca uz mielastu, bet…
bērēs nebija neviena.
Vai tāpēc tu biji tik dusmīgs?
Viens no daudziem iemesliem.
Liona piedāvājās paņemt divas no jums.
Man likās, ka labāk būs atstāt kopā abas jaunākās meitenes.
Vienīgais cilvēks, kas vēl piedāvājās palīdzēt, bija Šērlija.
Kāpēc tu par to domā?
Domā - tā kā esmu slims, es aizmirsīšu?
Nē, tētiņ.
Nē.
Visa tā ņemšanās ar Maiku man lika domāt par laiku, kad iepazināmies.
Tas arī viss.
-Tiešām? -Jā, tētiņ. Jā.
Es par tevi raizējos.
Roza, tev jāiedzer zāles.
Viņa teica, ka grib, lai piezvanu. Kādēļ neatzvana?
Tāpēc, ka Popijai Pārnelai tu esi pie pakaļas. Un es arī.
Varbūt vēl nav noklausījusies ziņojumus.
Man vajag padomāt.
Domā, domā, domā…
Dosimies pie viņas!
Nevaru. Ārā joprojām ir kruķi. Ja iziešu pa durvīm, nonākšu cietumā.
Roza…
Iedzer zāles!
Tu domā šīs?
-Beidz, Roza! Nedari tā! -Netēlo labdari!
Gribu to nosūtīt Popijai un sarunāt ar mums tikšanos.
Tad redzēsim, kas viņai ir…
Holt, beidz!
Holt!
Piedod! Piedod!
Tev ir jābeidz viņu aizstāvēt.
Tev ir jābeidz viņu aizsargāt.
Viņa apprecējās ar citu. Viņa mīlēja citu.
Viņa tevi nemīl.
Velns!
O, velns! Esmu populāra.
-Es tevi piekaušu… -Es tev maukšu.
-…tepat uz vietas. -Gribi mani piekaut?
Jā, izplatās kā ugunsgrēks.
Vai esi pētījusi Dreas lietu?
Jā.
Vai tāpēc tu esi tik dusmīga?
Paklau, es tevi mīlu, bet cilvēks ar skaļāko balsi nedrīkst klusēt.
Bet, ja klusē, tad nedrīkst nākt šurp laizīt brūces.
Neesmu nākusi tādēļ.
Kādēļ tad?
Atbraucu pajautāt par Lionu.
Mammas māsīcu, pie kuras palikāt.
Es viņu mīlēju.
Es visu laiku viņas skapī spēlēju pārģērbšanos.
Es to atceros citādi.
Kāpēc?
Mēs tur nebijām gaidītas, lai vai ko tu domā.
Mēs bijām geto bārenes un nevarējām to aizmirst.
Ko?
Tā nebija pārģērbšanās. Viņa mums tur lika spēlēties,
kad gāja uz Jack and Jill sanāksmēm ar saviem bērniem.
Mēs nebijām gaidītas.
Reiz es tā sadusmojos, ka piepildīju vannu un sametu tajā visas viņas parūkas.
Un tad paslēpos viņas šūšanas istabā.
Vai nebaidījies, ka viņa tevi atradīs?
Es slēpos vietās, kur man bija aizliegts iet.
Nemeklē ienaidnieku tur, kur, tavuprāt, viņam ir bail doties.
Man jādodas.
Tā meitene…
Vakar viņa atkal pārnāca par vēlu.
-Ko? -Jā.
Viņa devās uz airēšanas treniņu, pirms es šorīt piecēlos.
-Bet lūk, ko mēs darīsim. -Ak dievs!
Man ir plāns.
Tiklīdz viņa ienāks, lai sēstos pie vakariņu galda…
tiklīdz viņa ienāks iekšā,
mēs viņai atņemsim telefonu,
un aizstāsim to ar šo mazulīti.
-Šis ir labs. -Jā, ir.
-Nekādu bilžu, nekādu spēļu… -Nekā.
…nekādu sociālo mediju. Jā.
-Nekā. -Un kad viņa savu telefonu atgūs?
Kad es atļaušu.
Uzgaidi, mīļā!
Popa! Kas notiek?
Klau, es braucu uz pilsētu. Uz Holta māju. Vai varam satikties?
-Mēs grasījāmies vakariņot. -Zinu, zinu.
Paklau! Šis nav īstais brīdis.
Es grasos vakariņot ar ģimeni.
Es domāju, ka viņš slēpjas tur, Markus.
Tiešām?
Labi, paklau! Es jau braucu.
Mīļā, tas bija…
Interešu konflikts?
-Rīna, nu beidz! -Viņa šķiras.
Ko?
Ingrems viņu pameta. Pārcēlās atpakaļ uz Austrumkrastu.
-Kurš tev to pateica? -Maika.
Maika?
Jūs tik daudz laika pavadāt kopā,
un tu neesi ievērojis, ka viņa vairs nenēsā laulības gredzenu.
Mīļā!
-Rīna, es… -Vienkārši brauc!
Klau! Tu taču pamanīji, ka viņi tur glūn, vai ne?
Nemarķēti?
Jā.
Eu, eu, eu!
Izskatās pēc asinīm.
Vai tu jūti to pašu, ko es?
Ej, ej!
-Tikai mieru! -Piedod!
Ko tu dari? Ko tu dari?
Nekam nepieskaries! Nekam nepieskaries!
Labi.
Zini, tev bija taisnība. Kāds te ir bijis.
Jā.
Te kaut kas ir atgadījies.
Ei, panāc!
-Nobildēji? -Jā.
-"Ari…" Tu… -"Aripiprazols".
-Kas tas ir? -Antipsihotisks līdzeklis.
Tas ir Rozas. Te bijusi arī viņa.
Sanfrancisko policija!
-Nekustēties! -Eu, eu, eu!
-Rokas augšā! -Pat nedomā, vecīt!
Esam objektā.
Mājā ir divi aizdomās turamie. Vajag papildspēkus.
Te Pārdomājot vēlreiz informācijas tālrunis. Lūdzu, atstājiet ziņu!
Popij, te Roza Gila.
Man šķiet, ka jūs mani meklējat.
Tulkojusi Aija Apse