Ти брехала.
Усе, що ти будь-коли казала мені – брехня.
«ПОДОЛАННЯ» МІКА КІТ
Ти виганяєш мене на вулицю – туди, де колись знайшла.
Неправда.
Якби я був собакою, тебе б оштрафували.
Та хто переживатиме через мене?
Давай сядемо
і поговоримо. Я знаю, що ти сердитий.
Ти зрадила мене.
Еймс сказав мені таке, що тільки ти могла знати.
-Рамоне… -Нічого не кажи!
Тобі нема чого сказати.
Давай просто поговоримо.
Зі мною ти в безпеці.
Та годі тобі!
Ти казала мені…
казала тим дітям, що обожнюють тебе, що з тобою вони в безпеці.
Ти брехуха.
Відпусти мене.
Ти була б жахливою матір'ю.
Не кажи так.
Джошуа ненавидів тебе.
Неправда.
Правда.
По очах бачу, що тобі це відомо.
О боже!
Геть з мого будинку!
Забирайся!
Господи.
Правду мовлячи
Інґраме, вона написала мені, перелякана через Рамона. Я поїхала.
Це не твоє діло.
Джошуа нема, щоб допоміг.
-Знаю. -Невже?
Але ти відчитуєш мене, бо я хочу переконатися, що подруга в безпеці.
Не звалюй провину на мене. Саме ця дурість…
-Дурість? -Так.
Саме через цю нерозважність на тебе подали в суд.
Ого. Нічого собі.
Зараз я не хочу про це думати.
Але ж доведеться.
Алана Кейв хоче відібрати в нас усе.
Не тільки твою власність, а й мою.
Під загрозою наш будинок, заощадження – все.
І ти їй так легко все віддаси.
Не можу говорити.
Поппі, що там відбувається? Подзвони…
Як я казав, його сьогодні звільнили. І я його вже бачив.
-Він колишній помічник… -Я не висуватиму обвинувачень.
Рамону боляче. Він не розуміє, що робить.
Можете їхати.
Добре, хлопці, я…
подзвоню вам, якщо ще щось дізнаюся.
-Добре. На добраніч. -Дякую. Бережіть себе.
Тобі треба змінити коди безпеки.
У нього ж є вся інформація.
Він занадто добре мене знає і зможе їх підібрати.
Тому тобі потрібна охорона.
Охорона тут не допоможе.
Це особисте.
Можна тебе на хвилинку?
Авжеж.
Що таке?
Вона – джерело проблем.
Мене бісить її поведінка.
Вона перелякана.
Що як Рамон убив Джошуа й Дрю, гадаючи, що в них роман?
Якщо це так, нам негайно треба убезпечити себе.
Зараз.
Секунду.
Що?
РАМОН ТОМАС Я УТНУВ ДУРНИЦЮ.
МОЖЕМО ПОГОВОРИТИ?
-Хай цим займається поліція. -Згоден.
Просто…
Я почуваюся відповідальним за цього малого.
Це я звільняв його і вручав повідомлення про виселення.
Будь обережний.
-Звісно. -Міко!
Що сталося?
Рамон.
Він дуже злий на мене.
І тепер щось дивне коїться.
Міко, він вдерся у твій будинок. Погрожував тобі.
Це не дивно, це небезпечно.
Що каже поліція?
Нічого. Вона ж не висуває звинувачень.
-Маркусе. -Ні. Я…
Вони нічого не зможуть зробити, і я – теж,
якщо вона не визнає небезпеку.
Не знаю, чи ви зможете її переконати.
Мені треба йти.
Я подзвоню пізніше.
Дурний.
Гаразд.
-Еймсе. -Еймс слухає.
-Привіт, друже. Це Маркус. -Хто?
-Маркус? -Кіллебрю.
Я зараз біля квартири Рамона Томаса.
-Що ти там робиш? -Дещо сталося.
-Що таке? -Можеш сюди приїхати?
-Що сталося? -Я потім розповім.
Маркусе!
-Маркусе, що сталося? -Чорт…
Маркусе!
Гей!
Рамоне, не відключайся.
Я покличу допомогу. А ти тримайся.
Не хочу помирати.
Чорт.
Тримайся, чуєш? Я допоможу.
Я допоможу.
Годі знімати, придурки! Дзвоніть 911.
Гей!
Подзвоніть 911.
Гей ти, в кепці, стій! Повернися!
Чуєш?
-Як ви? -Усе добре.
Точно?
Вибачте.
Чорт!
«НОК»
Дякую, Гербі. Я замкну.
-На добраніч. -Добраніч.
Якщо бас-гітара в Новому Орлеані – це джаз,
тоді Окленд – фанк 70-х.
Гарні жінки, добра їжа,
але найкраще – дорога крізь простори.
З одного боку – поля тростини, з другого – затока.
НОУБЛ
Моссе?
Дядьку.
Синку!
Скільки ж я тебе не бачив?
-Ти не прийшов на батьків похорон. -Не прийшов.
Не хотів його таким запам'ятати.
Я бачив його в лікарні.
Він мене впізнав. Мені цього вистачило.
Сідай.
Я молюся щодня відколи він помер.
Він тягав мене з собою на дев'ятницю.
Тепер я їх відвідую в кожному місті, де буваю.
Запалюю за нього свічку.
От і зараз я з дев'ятниці.
Щоб він вказав тобі дорогу.
Я вдячний тобі за ці слова.
Твоя повага мала для нього величезне значення.
Я сумую за братом.
Де ти тепер живеш?
-То там, то тут. -Ні.
Так не годиться, коли є родина. У нас багато місця.
-Справді? -Так.
Радий бачити тебе, синку.
Розкажи про чоловіка, за яким біг. Обличчя бачив?
Ні. Тільки профіль.
На ньому була кепка. Очей не видно.
Але він дуже високий. Це точно.
Упізнаєш його на упізнанні?
Думаю, так.
Мені здалося, що я вже бачив його.
Тільки не можу згадати, де.
Може, це його бойфренд чи колишній.
Може.
Хтось перевернув усе в квартирі, щось шукав.
Розбирайтеся.
Поки ти не пішов, можна, спитаю тебе про Поппі Парнелл?
Вона не вбивця.
Ти їй довіряєш?
Більше ніж іншим. Але не кажи їй.
Ясно.
Бо я не працюю з цивільними, але її дуже важко…
уникнути.
Як тобі пояснити? Знаєш, як…
пітбуль стискає щелепи, коли щось укусить?
-От і вона так. -Зрозуміло.
То ти добре її знаєш?
Здається, ще з минулого життя.
Ось тобі моя порада:
як не діятимеш спільно з Поппі, вона діятиме проти тебе.
А тобі такого точно не треба.
Ти ще там?
Так. Мені жаль, Маркусе.
-У тебе все добре? -Ні.
Я можу якось допомогти?
Ні.
Захочеш поговорити – я тут.
Поппі, він не випав з вікна. Його штовхнули.
Скоріше за все, той, за ким я гнався.
Невинні люди не тікають.
Еймс казав ще щось?
Так. Що хтось обнишпорив квартиру Рамона.
Мені треба йти.
У тебе все добре?
Міка відправила додому моїй хлопців, а в мене зараз нема сил,
тож хай просто замкне двері.
-Добре. -Дякую.
Я жахливо з ним повелася.
Це моя вина? Через мене він стрибнув?
Не звинувачуй себе.
До того ж, Маркус бачив, як хтось тікав.
Ти була налякана.
Ти захищалася.
А Рамон злетів з катушок. Хтозна, які в нього були наміри.
Може, впустив когось небезпечного.
Так.
Мені було так страшно.
І це перекреслило все, що він значив для мне.
Сім'я «Притулку» вбита горем
через втрату одного зі своїх – Рамона Томаса.
Рамон прийшов у «Притулок», утікши з неблагополучної родини.
Талановитий студент, він процвітав, плеканий сім'єю «Притулку».
У час горя й утрати «Притулок» пропонує допомогу.
Читайте, як вийти з цих станів на нашому вебсайті.
БАЗА ВІДДІЛУ КАДРІВ ІДЕНТИФІКОВАНО
РАМОН ТОМАС ПОМІЧНИК КЕРІВНИКА
Заходьте.
Список мешканців квартир «Притулку».
-Дякую. -Це Рамонові сусіди.
Може, вони щось чули.
Як ти? Тримаєшся?
Це годинник Рамона?
І його светр.
Іноді ми обмінювалися одягом.
Светр досі ним пахне, і мені захотілося його надіти.
Це дивно?
Це нормально – хотіти бути ближчою до друга.
У тебе стомлений вигляд.
Може, на сьогодні досить працювати? Відпочинь.
Бути в його енергії – елемент протоколу роботи з горем.
До того ж, я весь час потрібна Лахлану.
Лахлан козел.
Якщо він погано до тебе ставиться, ти можеш звільнитися.
Не можу.
Ходімо пройдемося.
-Привіт. -Привіт.
Я більше не можу дивитися на ці речі.
Просто задихаюся від них.
Вибач, що змусила приїхати аж сюди,
та зараз я не можу дати інтерв'ю.
У нас є час. Ми почекаємо.
Перевірю поки що звук у тій кімнаті.
Що це? Цьому тут не місце.
Поговори зі мною, Міко.
Мій коханий помер з ненавистю до мене.
І колишня «я»…
Я відчуваю, що вона повертається.
Наче хоче забрати в мене це життя.
Розумію.
Я…
знаю, як це: почуватися двома різними людьми.
Ти не дозволяєш блиску успіху змінити себе.
Що таке? Інґрам?
Поппі, якщо ти його кохаєш…
борися за це почуття.
Захищай його. Бо як воно зникне…
А що як воно вже не таке сильне, щоб за нього боротися?
Гадаєш, ми з тобою отруйні для інших?
Це небезпечно.
Ти не сказала «ні».
Я не хочу так вважати. І тобі не раджу.
Чому ми вважаємо, що це наша справа –
твоя й моя – рятувати світ?
А який у нас вибір, сонечко?
Дати йому згинути в полум'ї?
Поговори зі мною. Якщо ти боїшся, я можу допомогти.
Річ не втім…
Він не переслідує, не ображає мене.
Але?
У мене великий борг.
То Лахлан позичав тобі гроші?
Я крала в «Притулку».
Один крем коштує 600 доларів, а я відповідала за запаси.
Тож я іноді брала баночки й продавала, щоб оплатити рахунки.
І він тебе піймав.
Але як?
У нього камери по всьому офісу.
Певно, використовує побачене, щоб керувати людьми.
Він хоче все контролювати.
Ти знаєш, де ці камери?
І де записи з них?
Він не знає, що я знаю, але – так.
На жорстких дисках в його кабінеті.
Я не хочу в тюрму.
Що, як я вам їх принесу?
Заходь. Я подумав, що краще ми
зробимо це разом тут, ніж в офісі.
Приховані камери? Навіщо Лахлану шпигувати?
Не знаю.
Що це?
Чому ти вдома?
У мене зараз немає уроку, і я зайшла перекусити.
Не вірю.
Шкільний автобус не ходить серед дня.
-А я на ньому й не їхала. -То як…
Тату, це Обрі.
Вітаю, містере і місіс Кіллбрю.
-Кіллебрю. -Кіллебрю.
-А мене звати Поппі Парнелл. -Вітаю.
Я б сказала тобі, що їду додому,
та не думала, що ти тут будеш.
Нам усе одно час іти. Скоро інший урок.
Зачекай.
Ти здуріла? А ти покажи документ.
КАЛІФОРНІЯ
Обрі Сіддонс, так?
Можна тебе на хвилинку?
Не має значення, що каже моя дочка.
Тут головне правило: жодних хлопців, коли вдома нікого нема.
Ніколи. Зрозумів?
Вдома маю бути я або її мати.
Тож на випадок, якщо вона забуде,
тепер ти теж це знаєш.
Ти ж зрозумів, так?
Так, сер, зрозумів.
Ти порушила правила.
Після школи одразу їдь додому.
Зрозуміла?
Так, сер.
То… коли Тріні почала зустрічатися з хлопцями?
Я навіть думати про це не хочу.
А вона точно не хоче про це говорити.
Подивимося, що тут у нас.
«Дженна Бучателло. Ґері Нгуєн.
Маліка Лонґ». Усі вони працюють у «Притулку».
Тільки не кажи, що це лише особові справи.
Чого б Лахлан ховав особові справи?
АЙВІ ЕББОТ
Подивимося.
Тільки не перемотуй.
Хай там що вони роблять, я точно бачив і гірші речі.
Мм. Це жахливе втручання в особисте життя.
Тут, мабуть, є файли на кожного з «Притулку».
Моторошний типчик.
Що як Рамон дізнався про стеження?
І що?
Рамон дізнається про стеження,
погрожує викрити Лахлана, і той його вбиває.
Тип, якого я бачив, високий. Хоча не знаю.
Лахлан не схожий на вбивцю.
Може, найняв когось, щоб руки не бруднити.
Може. Подивись-но.
МАРКУС КІЛЛЕБРЮ
Що ж він має на мене?
Кажуть, таке часто буває при геріатричних вагітностях.
А що я? Не я ж вигадав цей термін.
Усе буде добре. Не хвилюйся.
У вас буде ще одна дитина?
Це мала бути таємниця.
Ми ще нікому не казали.
Люди приділяють забагато уваги вагітностям інших.
Мабуть, я сам це додивлюся
і наберу тебе, якщо щось знайду.
Добре.
Стук, стук!
Чого ти роздзвонилася?
Бо мені так хочеться.
Умираю з голоду. Сподіваюся, ти щось приготувала.
Я замовила їжу з улюбленого ресторану.
Це…
Але, щоб компенсувати це, можемо їсти з дорогого посуду.
-Ти кидаєш гроші на вітер. -Так. Визнаю.
Хочу вам щось показати до вечері.
-Ви сьогодні такі гарненькі. -Дякую.
Дякую.
Уперше я відвідав Каліфорнію малим,
коли тато повіз нас на пляж в Аламеду.
Ми їхали в тунелі, коли раптом у нас ледь не врізалося авто.
Батько ледь не влетів у стіну.
За кермом був білий.
Мати на смерть перелякалася.
Коли батько наздогнав його машину, той крикнув:
«Думай, що робиш, хлопче. Знай своє місце».
Тоді тато махнув тому чоловіку, щоб він зупинився в полі.
Батько пішов до його машини. У руках капелюх, голова покірно схилена.
Та коли він був вже поруч,
я побачив, як він засунув руки у водійське вікно.
У батька були грубі руки трудящої людини.
Натруджені.
Він витягнув того білого прямо через вікно,
з того аж туфлі злетіли.
Потяг його в шкарпетках до нашої машини
й змусив подивитися на нас з Ноублом на задньому сидінні.
Взяв його за краватку, повернув голову, вказав на нас і каже –
я ніколи цього не забуду –
«Це мої сини.
Цьому дев'ять, тому сім.
Вони – хлопці. А я, бляха, чоловік!»
Це був праведний гнів.
У такій атмосфері я ріс.
І через це мене не було поруч з дочками,
коли я був їм найбільше потрібний.
Тобто, коли ви були в тюрмі після смерті дружини?
Лише в тюрмі дивишся в очі своїм демонам.
Коли Елінор померла, я… збожеволів від горя
й покинув своїх дівчат самих переживати смерть матері.
Ніколи собі цього не прощу.
Коли я звільнився з тюрми,
я вже розумів, що бути чоловіком – це не лише бути грубим.
Але для моїх дівчат…
Іноді мені здається, що було вже занадто пізно.
Я приголомшена. Не можу припинити передивлятися.
Я теж не раз дивилася.
Коли він це записав? І як?
Він працював з Джошем.
Хотів по собі щось лишити. Про всяк випадок.
Йому зараз важко.
Його сильно підкосила смерть брата, а тепер він хворий і боїться.
Лілліан казала, що в них живе син Ноубла?
Що? Хто? Корнеліус?
Ні. Позашлюбний.
Мосс? Ти брешеш.
Ні. Він несподівано з'явився в барі,
поводився як давно загублений племінник і розпитував про різне.
-А що про нього каже Лілліан? -Він її дратує.
Каже, він на все має свою думку,
і все питає в тата, коли будуть онуки.
-Серйозно? -Це не його діло.
Дякую.
Коли ми були малі, я його добряче дубасила.
Пам'ятаю.
Можу повторити, якщо не закриє рота.
То тато у вас питав про онуків?
Я сказала, що поки не маю партнера,
не матиму й дитини.
Про мене він знає, що я дуже стильна, тож і не питає.
А ти дуже вишукана.
-От і зараз у тебе вишукані кучері. -Як завжди.
Вона перша зробила завивку.
Точно.
Привіт. Вибач.
Нам треба ще порепетирувати свідчення. Заїхати до тебе?
Авжеж.
Усе добре?
Так. Просто… Учора Сайді дещо сказала, і я згадала,
як ми колись вирішили не мати дітей.
І що?
Нічого. Я…
Знаєш…
Просто…
подумала про це.
Це було спільне рішення.
Знаю. Я не кажу, що це не так.
-До зустрічі? -Ага.
Полагодив уже кран?
-Я полагоджу, якщо хочеш. -Я шукаю майстра.
Хай лагодить, якщо хоче.
Рада бачити тебе, Моссе.
-Влаштовуєшся? -Намагаюся.
-А в тебе як справи, Голлівуде? -Не зви мене так.
Усе така ж чутлива.
Довго тут пробудеш?
Не знаю.
Сподіваюся, довго.
У вас гість.
Чорт.
Мені тут подобається музика. І окровий суп.
Люкатер Шрівпорт Сковіл.
Так вказано в документах. Ви, певно, коп.
Ходять чутки, що ви вже не той, та я їм не вірю.
Можна, я поговорю з ним наодинці?
Будь ласка, тату. Усе добре.
Ви вбивствами займаєтеся чи кепстоунами?
Хоч я вже й не у відділі збору даних,
та це не значить, що я розлюбив інформацію.
Ваш подкаст сіє хаос.
І ви прийшли мені це сказати?
Я не можу вам завадити записувати випуски.
-Це точно. -Але я вам не ворог.
Вам потрібна моя допомога, та ви не хочете просити.
Я вгадала?
Добре. То що ви думаєте про цю справу?
-Про яку? -Про обидві.
Інтуїція каже мені, що вбивця один.
Чоловік у кепці, якого бачив Маркус біля будинку Рамона.
-Думаєте, це серійний вбивця? -Я не можу вам сказати.
Гаразд.
Ви знайшли ДНК в квартирі Рамона? Ви порівнюєте його
з тим, що знайшли в студії Джошуа?
-Не можу сказати. -Так нічого не вийде.
Я не хочу відволікатися, коли роблю свою роботу.
Ви авторка подкастів…
Я журналістка.
У будь-якому разі не слідча відділу вбивств.
Ваші дії, якщо знайдете вбивцю?
-Зроблю, що треба. -Ага.
Як зробили в справі Кейва?
Судові розгляди – дорога штука. І інформація з них – публічна.
На добраніч, інспекторе. Залишіть щедрі чайові.
Гербі, налий мені.
Чому ми зустрічаємося тут?
Лахлан встановив камери стеження по всьому «Притулку».
У прибудові, в коридорі.
У всіх кабінетах.
А ви…
бачили мене в моєму кабінеті?
Так.
Це ж протизаконно. Він не мав права так робити.
Усе не так просто.
Як це «не так просто»?
Якщо він не записував у туалетах і роздягальнях,
формально все законно.
Якби він це опублікував, або вимагав з когось гроші,
тоді б це було незаконно.
Я запросив вас на зустріч, бо мені потрібні союзники.
Міка відкидає мої ідеї,
а нам потрібні канали комунікації, бо можуть постраждати інші.
Я можу вам довіряти?
У мене в юності було багато… нездорових звичок.
Не буду втомлювати вас слізливими подробицями. Життя було важке.
Це точно.
Я познайомила Лахлана з Мікою.
Він став інвестором, йому виділили кабінет.
Він завжди фліртував зі мною.
Та коли помер Джош, я вчинила нерозсудливо.
-Це була помилка. -Так.
Але я кохаю свого чоловіка.
Я дуже розчарована в собі. Не думала, що така.
Я ж маю бути її опорою.
А я їй збрехала.
Треба їй розповісти.
Знаю.
Я відповідаю за робітників, яким дали другий шанс.
Визнання своїх помилок – основа цієї програми.
Мушу дослухатися до власних порад.
Ах ти ж покидьок.
Бац! Дай двадятку.
-Ти ж знаєш, що я піддаюся? -Брешеш.
Привіт, перці!
Привіт, Маркусе.
-Привіт. -Поппі.
Я зараз повернуся.
Сідай. Думаю, ти мала рацію.
Мабуть, Лахлан найняв цього хлопця, щоб убити Рамона.
-Серйозно? -Так.
Саме він вибігав з Рамонового будинку.
Його звати Гольт Роллінс. Він працює в «Притулку».
Тому він зміг потрапити в Рамонову квартиру.
-Здається, я його раніше бачила. -Як це?
Сайді, підійди.
Як це ти його раніше бачила?
Хвилинку.
-Сайді, швидше сюди. -Так.
Знайоме лице?
Ви його знайшли.
Кого? Що відбувається?
Це той тип, що недавно налякав мене в моєму автобусі.
-Я подала скаргу. -Зачекай.
То ти бачила його раніше?
Про що вона говорить?
Він мене дуже налякав. Він знає мій розклад.
Це не збіг.
Твоя сестра вже постраждала.
Це інше, тату.
Подивимося, чи я зможу знайти цього типа.
-Подзвони Еймсу. І будь обережний. -Добре.
А я подзвоню Міці.
Що тут у вас таке?
От подивись. Ось він.
-Це той чувак, що… -Так.
Ви подзвонили Міці Кіт. Світ чекає на ваше бачення.
Привіт. Це я.
Здається, Маркус знайшов можливого вбивцю Рамона.
Його звати Гольт Роллінс.
Він працівник «Притулку».
Тобі не слід зараз бути самій.
Подзвони, коли прослухаєш це.
Я наберу вас пізніше.
«ПРИТУЛОК»
Обережно.
Дивіться під ноги.
Так.
Ось воно.
Що там?
-Та щоб мене… -Ага.
МІКО, ЗВ'ЯЖИСЯ ЗІ МНОЮ.
МАРКУС
Працюємо до ночі?
Слухаю.
Еймс знайшов щось страшне в майстерні Гольта, але його нема.
-Ти говорила з Мікою? -Вона не відповідає.
Я поїду до неї, щойно Тріні прийде додому.
-Зустрінемося там. -Добре.
Поппі, дзвони в поліцію Не їдь туди.
Я мушу, Інґраме.
Якщо ти зараз поїдеш, то як повернешся, мене тут не буде.
Ти знаєш, між нами все скінчено.
Але нам обом бракує сміливості визнати це вголос.
Не кажи так.
То ти підеш, якщо я поїду на допомогу подрузі?
Ти знаєш, що річ не в цьому.
Не знаю, як… І не дуже розумію, чому…
Але ми щось втратили.
Я повернуся з тобою в Нью-Йорк.
-Не треба, мила. -Я люблю тебе, Інґраме.
А я – тебе.
Люблю всім серцем.
Та чи ти щаслива?
Скажи правду.
Ні.
Чому?
Бо я знаю: те, що тобі не подобається, це я.
Оця я.
А я оцю себе люблю.
Я це знала.
Знала.
Відчувала це.
Я намагалася бути такою, як ти хочеш, та це мене тільки злило.
І прірва дедалі ширшала.
Я не можу бути жінкою, яку ти хочеш повернути.
Навіть для тебе.
Знаю.
Я повертаюся в Нью-Йорк.
-Коли? -Скоро.
Поппі…
Поппі.
В екстреному випадку
-залишайтеся на лінії. -Швидше!
911. Що сталося?
Я хочу повідомити про напад.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко