Skoro 20 let svého života jsem byla obětí.
Odložené dítě. Nechtěná.
Nechtěná.
Bránila jsem sama sebe.
Proti živlům.
Proti ostatním lidem. Proti sobě.
Proti svým démonům.
Děkuji dnešnímu hostu, novinářce Poppy Parnellové,
moderátorce populárního podcastu Z nové perspektivy.
Poppy, poslední otázka. Co máte v plánu dál?
Co přijde po kauze Warrena Cavea?
Reportáž o Warrenu Caveovi mě stála mnoho osobních obětí.
Takže si dám na čas
a pořádně si promyslím, do čeho se pustím dál.
Nenechte nás čekat jako nějaká diva, Poppy.
Chceme další řadu.
Slyšeli jste. Potrvá to. Děkujeme za rozhovor.
Děkuji za pozvání.
Nazdar Poppy.
- Herbie. - Jako vždy?
- Jasně. Ahoj. - Dobře.
Překvapení!
Dostali jsme ji.
Ahoj.
- Čau. - Ráda tě vidím.
Já tebe taky.
- Sluší ti to. - Vypadáš překrásně.
Na to nemáš.
Skoro tě mám. Vlastně jsem tě dostala úplně.
Ale ne.
- Co na to říct. - Sakra.
- Díky. - Hele.
Podvádíš.
Tati, to neříkej.
- Řeknu. - Ale ne.
Okradla mě hned poprvé, co sem vešla.
Strčila ty špinavý ručky do kasy a než jsem ji chytil, zdrhla.
O kus dál mě ale tyhle dvě chytily v uličce.
Skočily jste po ní?
Jasně. Ale byla divoká, dala nám zabrat.
Rvaly jsme se a házely po sobě odpadky,
až nás nešlo rozeznat.
Vrátily se pěkně smradlavý.
Bylo vám tak 10, 11 let?
Jo.
Světoznámá autorka.
Už jsme tě dlouho neviděli.
Trávím víc času po hotelech než doma.
Mrzí mě, žes sem během těch let na ulici nepřišla.
Za náma.
Jseš mi tu nevěrná?
Ach bože! To už mi nikdo neodpáře.
- Ne. - Vypadáš zbohatlicky.
Ahoj.
Tak pojďte.
Věřily byste, že jsme se tu sešly?
Promiň, že jsem tu nebyla, když to šlo z kopce.
Zavolalas, napsala a víc nebylo potřeba.
Přežila jsem to.
Už jsme takové, zlato. Přežijeme všechno.
Co tě nezabije…
To nám vtloukali do hlavy.
Co Ingram? Přijde zítra?
Doufám.
Ještě to trochu hapruje, ale snažíme se zažehnout jiskru.
To nezní vůbec špatně.
A Josh? Přijde?
Samozřejmě.
Proč by nepřišel?
- Tak zítra. - Zítra.
ZÁŽITKY MICAH KEITHOVÉ NECHTĚNÁ
Tak ráda vás oba vidím.
Spolu.
Přinesu pití.
- Dobře. - Jasně. Hele, pojď se mnou.
Počkej.
To je…
To je první rukopis Nechtěné. S tvýma redakčníma poznámkama.
Bez tebe by to tu nebylo.
Když jsem to poprvé četla, až mě mrazilo.
Od té jízdy v autobuse jsi dosáhla hodně věcí.
Ty dvě holčičky nejsou nikdy dost daleko.
Ne, ale tohle svět vědět nemusí.
Promiňte.
Jsou tu ti stipendisté.
- Půjdeš je pozdravit? - Dobře, ale nejdřív…
Ivy Abbottová je v Přístřeší má pravá ruka a bez ní bych to nedala.
Ivy, tohle je Poppy.
Ráda vás poznávám.
Nápodobně.
Můžu Micah jen na chvíli odvést?
- Jistě. - Skvělé.
- Vrátím se. - Jo.
Je tu narváno, co?
Joshi. Ach bože.
Pojď ke mně.
Chybělas mi.
Ty mně taky.
Oba jste tak úspěšní.
Micah je světoznámá
a tvůj dokument o Synech Ivara je všude.
Kdo by si to byl pomyslel?
Kdo by to tušil?
Co je?
Jsi v pořádku?
Co to znamená?
Toho si nevšímej. Mám v krvi Matku Rus.
Fatalismus a úzkost si nosím v sobě.
Víš, že mi můžeš říct všechno.
Stav se později ve studiu. Promluvíme si.
Někdy to tu skončit musí, ne?
Paměti Micah, Nechtěná, popisují její osud v trýznivých detailech.
Její bolest oslovila a inspirovala miliony lidí.
Bez dalšího odkladu, velmi očekávaná žena, Micah Keithová.
Dobrý večer.
Tamto je vystrašená mladá dívka.
Ve 13 letech musela přežít sama.
Zapomenutá. Nechtěná.
Ale i tak přežila.
Když jsem poprvé uviděla tuto instalaci, strávila jsem tři dny v posteli.
Bylo pro mě moc těžké se na ni dívat. Na sebe.
Po letech.
Kradla jsem. Podváděla. Rvala se.
Pila.
Brala drogy.
Brali si moje tělo. Ne vždy se svolením.
To z ní udělalo nicku.
To ze mě udělalo nicku.
A tak jsem se propsala do bytí.
Abych přestala mizet.
Cílem dnešního večera je zajistit,
aby každý nechtěný mladý člověk měl opravdu bezpečný domov,
a ne jenom to bezpečné místo ve svých představách.
Děkuji.
Chtěla bych ještě jednou poděkovat galerii Ryvlin,
nakladatelství Simon & Schuster,
svým skvělým zaměstnancům z Přístřeší, přítomným tady všude okolo
a kamarádce Poppy Parnellové, která mě na tuto cestu nasměrovala.
Uviděla mou sbírku čmáranic a spatřila v nich něco víc.
Její hluboká víra v to, co můžu světu nabídnout,
byla jedním z pilířů mého úspěchu.
A v neposlední řadě chci poděkovat svému manželu Joshovi.
Joshi, kde jsi?
Zlato?
Každopádně ví, jak moc pro mě znamená, a srdečně mu děkuji.
Všichni si to tu užijte.
Ve všech státech, kam jsem přijela, všude lidi mluvili o tvým podcastu.
To ráda slyším.
Obvinili mě, že na vlastní pěst kazím novinařinu.
Vždycky jsem chtěla lidem pomáhat, a přesto pořád dostávám nenávistný dopisy.
„Podvodnice.“ „Prospěchářka.“ „Vykořisťovatelka.“
Má nejoblíbenější „čarodějnice“.
Jsi vlivná.
To vždycky vyvolá odezvu.
Je Josh v pořádku?
V galerii působil nějak nesvůj.
Stres ze změny.
Přístřeší vzniklo letos a potřebujeme si na to zvyknout.
POPPY PARNELLOVÁ Z NOVÉ PERSPEKTIVY
Tak jo.
Joshi?
Haló?
Možná už šel domů.
Nebere telefon. Podívám se na zadní terasu.
- Kde je záchod? - Přes most.
A pak jakoby doleva.
Dobře.
Dejte si, cokoli chcete. Víno, pivo.
Díky.
Cokoliv, jo?
Hej, Joshi?
Joshi?
TEMNÁ KOMORA ZAVÍREJTE!
- Poppy? - Ingrame!
Ingrame!
- Poppy! - Ach bože.
- Poppy! - Bože.
- Jsi v pořádku? - Je to Josh.
Je to Josh.
Poppy?
- Micah. - Co je?
Co?
- Zlato. Počkej. - Co?
- Co je? - Nechoď tam.
- Proč? - Nekoukej se tam.
- Poppy. - Ne…
Ach bože.
To je všechno.
Děkuji vám.
Zlato, dobrý?
- Ne. - Vy jste našli to tělo?
Kdo jste?
Máte na saku krev.
Kdo jste?
Inspektor Aames.
Neptejte se, proč nenasadili detektiva.
Váš kolega už zaznamenal naši výpověď. Určitě ji předá.
Raději si to poslechnu napodruhé.
Podívám se za Micah.
Jo.
Vy jste Poppy, že?
Teď nenahráváte?
Jak dlouho jste znala Joshuu?
Dvacet let.
A co si myslíte o jeho posledním dokumentu, Drengir?
S čím to souvisí?
Natočil film, co naštval Syny Ivara.
Může tam být přímá spojitost.
Už máte teorii? Takhle rychle?
A jakou máte vy?
Jdu se podívat za Micah.
Ahoj zlato.
Před chvílí tu byl.
A najednou je pryč.
Můžeme ji odvézt domů?
Kdyby něco, dáme vám vědět.
Dáte mi pramen jeho vlasů?
Zjistím to.
Děkuju.
Odvedu ji do auta.
Dnes tu přespím.
Díky.
Kdo byl ten mladík s Joshem?
Byl Micah nevěrný?
To mu není podobný.
Kdyby ji nemiloval, prostě by odešel.
To nevíš, zlato.
Svý přátele znám.
O manželstvích přátel víme jen to, co nám prozradí,
a nic víc.
Ingrame.
Díky.
Celou noc mi sem lezli lidi. Nechci, aby se tu množili jako švábi.
- Můžete s tím něco udělat? - Micah pronásleduje stalkerka.
Cože? Od kdy?
Ne. O nic nejde.
Je to jen smutná žena, co se moc identifikovala s mýma knihama.
Ale není jediná.
Vy jste kdo?
Ramon. Asistent Micah.
- Ještě něco? - Ne.
Ne.
Moji fanoušci umí být otravní,
ale neumím si představit…
Dobře. Se silnicí za bránou nic neuděláme.
Je veřejná.
Příštích 48 hodin necháme před domem hlídku.
- Dobře. Mockrát děkuji. - Jistě.
Koukni.
Potřebuješ ochranku.
Nechci mít kolem sebe další cizí lidi.
Tenhle není cizí.
POLICIE OAKLAND
Pánové, co potřebujete?
Doklady.
Jsem Markus Killebrew.
Před 3 lety jsem dělal u Oaklandské policie. Pátá oblast.
Nechci se opakovat, synu.
Doklady.
Synu?
Ahoj, co se děje?
Podívej se na mě. Miláčku.
Koukni na mě.
Neprovokuj je. Soustřeď se na mě. Trini už volá Yatesovi, dobře?
Jsem Zarina Killebrewová.
Jsem novorozenecká sestra v Alta Bates a tohle je můj muž, Markus Killebrew.
Byl policistou 12 let.
Teď vlastní soukromou bezpečnostní firmu.
A tohle je náš domov.
Dcera nás zevnitř natáčí
a také telefonuje s naším sousedem, detektivem Yatesem.
Proč musíme těm hajzlům dát všechno kromě krevních vzorků,
než si uvědomí, že jsem taky člověk, co?
To je přesně ono. Zkazili mi náladu.
No tak.
- Jsem v pohodě. Jasný? - Jo?
Nemusíš na směnu?
Už bys měla jít.
Protože já jsem v pohodě. Fakt.
Určitě?
Hele, nestalo se to poprvé.
Už jsi to viděla.
Víš, že tě miluju.
Taky tě miluju, prdelko. Pojď ke mně.
Jdi zachraňovat životy.
- Čau zlato. - Ahoj.
Uvidíme se později.
Opatrně.
POTÍŽISTKA
- Zůstanete tu s ní? - Kam bych jinam šel?
- Mám něco neodkladného. - Nemusíte nic říkat.
Joshova smrt vás moc nezasáhla.
Nesnášel jsem ho.
Tak proč jste tady?
Cestuju po světě. Hodně vydělávám,
Přístřeší mi platí byt.
V Nob Hillu.
Jako byste se ptala, proč chci vodu a vzduch.
Dcera nás zevnitř natáčí
a také telefonuje s naším sousedem, detektivem Yatesem.
Chybí ti někdy policie?
Jo. Obzvlášť v takových situacích.
Vadilo ti někdy zatýkat černochy?
Jo, vždycky.
Ne, to…
To není úplně pravda.
Nevadilo mi zatýkat lidi,
co si to zasloužili.
Zločinec je zločinec. To je všechno.
Viděls někdy známý?
Jo, až moc často.
Vyrůstal jsem se spoustou pitomců.
Tak proto jsi odešel od policie?
No…
To je složitý.
Znals ty policajty, co dělali pasáky?
Ty o tom víš?
Ne, neznal, ale něco ti řeknu.
Ti muži
si nezaslouží říkat si policajti.
Vlastně ani muži. Chápeš?
- Jo. - Jsou to jen delikventi a grázlové.
To je všechno.
Někdo přijel.
Už je to dávno.
Co jsem tě nechala bez nadupanýho rytmu.
Jak se máš, Markusi?
Dobře, Pops.
Tohle je moje dcera. Trini.
Trini, to je Poppy Parnellová.
Těší mě, Trini.
Mě taky, paní Parnellová.
Pomohla jste tátovi dostat toho muže z vězení, že?
Pomohla jsem tvému otci.
Jo, pomohla.
Pomohla.
Zlato, mohla bys nám přinést něco k pití?
- Jasně. Přinesu. - Díky.
Co potřebuješ?
Víš o vraždě Joshuy Keitha?
- A sakra, už to zase začíná. - Ne.
Pamatuješ si na Mikey z dětství?
Mluvíš o té…
…té špinavé bělošce, co se toulala kolem Bushrod Parku?
Joshua byl její manžel.
Vím, že máš teď soukromou bezpečnostní firmu.
- Desiree… - Řekla ti to. Jasně.
Potřebuju někoho důvěryhodnýho.
Takhle na mě nekoukej.
PŘÍSTŘEŠÍ
Vaše kancelář.
Devon z ochranky vám všechno zpřístupní.
- Dobře. - Máte otázky?
Co to přesně je to Přístřeší?
Lifestylová značka a firma pro ženy. Podle příznivců jsme o aktualizaci žen.
Semináře, workshopy, terapie, wellness výrobky.
- A odpůrci? - Myslí si, že jsme čarodějnice.
Tohle je pro vás.
- Dobře. - Smuteční páska za Joshe.
Prodáváme je na netu. Podle Micah ten zvyk nikdy neměl vymizet.
Uctí to mrtvé
a okolí to nutí chovat se důstojně.
Na něco se zeptám.
Měl Josh blízko k lidem, nebo jak říkáte k „hostům“, co tu pracují?
Někdy ano.
Když chtěl použít naše zařízení. Nebo asistenty.
Kdybyste něco chtěl, moje linka je 1637.
- Ahoj. - Čau.
Nemusíme to dělat dnes. Vím, že máš těžkosti s Micah.
Mrzí mě to s Joshuou. Byl fajn.
Jak je jí?
Strašně.
Zrušila bych to, ale musela jsem se hodně snažit,
abych tě na ten klinický test dostala. Nemůžeme chybět napoprvé.
Bojím se.
Já vím, tati.
Musíme to říct Lilian a ostatním holkám.
Potřebuješ podporu a my ti všechny musíme pomoct.
- Ne. - Tati.
Řekl jsem, že ne.
A jak jim to chceš zatajit?
Obzvlášť Lilian?
Jakmile jí to řeknu, budu pro ni starej.
Nechci, aby se na mě dívala, jako že dementním.
Tati.
Mám krásnou mladou manželku.
Nechci před ní být směšný.
Co to vůbec znamená?
Znamená to, co to znamená.
Moje podmínky.
Ani je nechci slyšet.
- Jsme katolíci. - A já jsem zločinec.
Člověk může být protimluv.
Lukather Shreveport Scoville?
Tudy prosím.
Takže, o tomhle jí neříkáme, ale možná tu najdete něco užitečného.
Co to je?
Nenávistné dopisy.
Které přišly pro Micah.
Ježiš.
Neobjímej mě.
A nemluv na mě laskavým hlasem.
Jinak se sesypu.
Udělám, co budeš potřebovat.
Jak se mám před všema ukázat?
Nepřemýšlej o tom.
Krok za krokem, dokud nezjistíme víc.
Co chceš zjistit? Že můj muž umřel v náruči jiného muže?
Jsem smutná a cítím se ponížená.
Jsem smutná a hned zas rozčílená.
Byla jsem naivka.
Volali ti dnes policajti?
Ingram mi říkal, ať s nima bez právníka nemluvím.
Odpoledne jich pár potkám.
Poppy, o čem s tebou chtěl Joshua mluvit?
Řekl ti něco?
Co?
- Řeknu ti to pak. - To mi nedělej.
Přísahám bohu.
Proč nepřišel na večeři? Hádali jste se?
No, jen…
Jen tak normálně. Nic neobvyklýho.
Jeho dokument byl propadák.
Já jsem publikovala.
Měli jsme toho hodně.
Ramone!
Udělej s tím něco.
Jistě.
Tento týden jsem všechno zrušil.
- Lachlanovi se to nelíbilo, ale šlo to. - Dobře.
Potřebuješ truchlit.
To říkám holkám na semináři, ale…
Teď to pro mě nic neznamená. Vůbec nic.
Cítím se šíleně.
Poppy, pomoz mi zjistit, co se Joshuovi stalo.
- Potřebuješ si odpočinout. - Ne, poslouchej.
Když jsem byla v té sanitce,
policajti vtipkovali, že prostituti v Castru…
Že…
…hráli ruskou ruletu.
Nemůžeme se spolíhat, že nám řeknou pravdu.
Vloni jsem sama sebe vystavila velkýmu nebezpečí.
Taky Ingrama a tátu a víš, co se stalo Cydii.
- Joshua by to pro tebe udělal. - Není to tak jednoduchý.
Poppy, prosím.
Prosím.
Hledání odpovědí není jednoduchý.
Nenajdu jen to, co chceš vědět.
- To je mi fuk. - Ale mně ne.
Mně ne. Já…
Budu tě podporovat, ale nemůžu prohlubovat tvoji bolest. Já…
Půjdu si lehnout.
Čau, co se děje?
Ahoj.
Micah chce, abych vyšetřovala vraždu Joshuy.
Určitě to chceš udělat?
Nechci jí ublížit.
Na rovinu?
Kromě tohohle a táty už nic jinýho nemám.
No, můžu se na to mrknout já, jen pro klid duše,
a ty se můžeš starat o kamarádku.
Tak jo.
Ale nenápadně.
Dobře.
Ahoj.
Mluvilas s Micah?
Ne. Stalo se něco, Ingrame?
Známý ze Sanfranciské policie mi dal echo.
Případ uzavírají jako vraždu–sebevraždu.
A kdo byl vrahem?
Myslí si, že Joshua.
A sakra.
Dvanáct telefonátů? Vážně?
Vražda–sebevražda?
To je ale líná blbost.
Jaký by Josh mohl mít motiv?
Kdo se ptá? Aktivní kamarádka Micah, nebo vlezlá novinářka?
Bude se snad odpověď lišit?
Našlapujte opatrně.
Můžu vám říct totéž.
- Nejsem tématem. - Můžete být.
- Co to má znamenat? - Že máte dělat svou práci.
To by stačilo.
Dám vám ještě šanci.
Nebo co?
Budu to vyšetřovat.
Vy a vaše oddělení budete vypadat jako hlupáci.
Viděla jste totéž, co já. Jen to nechcete přijmout.
Byl bez košile v náruči mnohem mladšího muže.
Máme důkazy, že spolu nebyli prvně.
Žádné násilné vniknutí ani krádež. Mám pokračovat?
Ano, pokračujte.
Co ta stalkerka Micah?
Nenávistné dopisy v její kanceláři?
A Synové Ivara, nebo jak se jmenují? Co jsem tak četla, jsou nebezpeční.
Tak se od toho držte dál.
Nechcete přece, aby se zaměřili na vás.
Víte to, tak proč se jimi nezabýváte?
Jak to, že vás ještě nevyhodili?
Víte, že mě školil Owen Cave?
A co?
- Zničila jste ho. - Zničil se sám.
Poppy Parnellová. Soudkyně, porotkyně i popravčí.
Ať už chcete zničit kohokoli, já to nebudu.
Zničíte se sám, jestli se nebudete víc snažit.
Ahoj.
Případ uzavřeli.
Já vím.
Kde jsi?
Ve starým doupěti.
To není řešení. To přece víš.
Co ti řekl můj táta? „Vždycky můžeš přijít k nám.“
Pojeď ke mně, zlato. Přijeď.
Potřebuješ něco?
Ne, jen si to procházím.
Pozitivní motta.
Nechceš si odpočinout?
Smutek neustane. Neměly bychom ani my.
Hele, koukni…
Víš, že přede mnou to dělat nemusíš.
Joshua, zanechte zprávu. Jestli jsi to ty, zlato, tak mi napiš.
Víš, že tohle neposlouchám.
Pojď za mnou.
Jsi v bezpečí.
Buď tu, jak dlouho chceš.
Pomodlíš se se mnou?
Hej.
Já…
Udělám o Joshovi ten podcast.
Ale musíme k sobě být upřímné. Musíš ke mně být upřímná.
- Dobře. - Jinak je to moc riskantní.
Mělas pravdu.
Josh by pro mě všechno riskoval.
Zase mě zachráníš.
Ne. Zachráníme se navzájem.
Musíme to udělat veřejně. V podcastu.
Donutíme policii se tím víc zabývat.
Dobře?
Dobře.
Díky.
Odpočiň si.
„Slzy ostatních jsou jen voda.“
Můj přítel, Joshua Keith, mi to řekl ten večer, co zemřel.
Nevěděla jsem, co tím myslel. Proč to řekl.
Ale teď mám pocit, jako by ke mně promlouval z hrobu.
Když jsem dnes slyšela, že je případ uzavřen,
že jeho vdova nikdy nedostane zaslouženou odpověď,
stalo se z jeho slov proroctví.
Pro ty, co ho neznali, je Joshova smrt jen reportáží.
Titulkem.
Číslem spisu.
Ale pro nás, kteří jsme ho milovali,
je to skličující ztráta.
Ztráta, která si zaslouží odpovědi.
Joshua nebyl pobožný.
Nechodil do kostela, ale byl…
Byl duchovním člověkem.
Světaznalý muž, který následoval svou zvědavost.
Jako mladý reportér v New York Times
se smál mojí oddanosti k nedělní bohoslužbě.
Pobavila ho a…
Pak jsem mu vysvětlila, jak se cítím.
Pramenilo to z požehnání, které jsem slyšela u prvního přijímání.
„Učte své děti Písmu brzo
a naleznou zbroj, o které ani nevěděly, že ji mají.“
To byla jedna z mých.
Další jsme sdíleli.
Bylo to pouto našeho dvacetiletého přátelství.
Co nás spojovalo, bylo hledání pravdy.
Budu v hledání na jeho cestě pokračovat,
dokud nenajdu všechny odpovědi.
Pravda bude světlem, které nás povede.
Tak jdeme na to.
Ještě jednou, jsem Poppy Parnellová.
A ráda bych, abyste to posoudili.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa