‫דרך העלה נגד דרך האור.‬
‫- בפרקים הקודמים -‬
‫יש רק דרך אחת לשים קץ לאלימות. כולם בכל העולם צריכים להפסיק.‬
‫האלימות קיימת בכולנו.‬
‫הרעיון של דרך העלה הוא לא להכחיש את זה, אלא לקבל את זה.‬
‫מי שמתכחש לאלימות בדרך כלל מכיר את הרוע שבה.‬
‫אז אתה האיש שהגלימות הלבנות מחפשים.‬
‫נוראיים ככל שיהיו, הם ההגנה היחידה שלנו מפני הטרולוקים.‬
‫היא מוכנה לשאלות שלך.‬
‫חשבתי שאתה אדם טוב! -פעם הייתי!‬
‫אף אחד לא ייפגע.‬
‫זאת תוכנית או תקווה? תצטרך את שתיהן אם אתה רוצה להנהיג.‬
‫אני לא רוצה.‬
‫הטרולוקים מפחידים אותי.‬
‫או שאתם לא זוכרים מה קרה בבל טיין?‬
‫התגבורת שלנו הגיעה.‬
‫שמעתי שהסתבכתם עם התושבים האדיבים של שני הנהרות.‬
‫אלה לא פושטים. זה צבא.‬
‫עיני זהב יצטרך להוביל את אנשיו למלחמה בין אם הוא רוצה בכך או לא.‬
‫יותר כוח.‬
‫זהירות.‬
‫קודם אבן, ואז... -ואז עור.‬
‫אנחנו יודעים. לורד פרין לימד אותנו היטב.‬
‫אל תקרא לי בשם הזה.‬
‫כמובן, לורד עיני זהב.‬
‫הם פה! -לא.‬
‫אלה הטרולוקים! -רוצו!‬
‫טרולוקים, הם באים!‬
‫טרולוקים! טרולוקים מחורבנים, והעגלות שלהם.‬
‫עגלות?‬
‫לא.‬
‫אלה לא טרולוקים! הירגעו.‬
‫אלה בני טואת'אן. פתחו את השער.‬
‫זה בסדר. אתם יכולים להיכנס.‬
‫המדורות שלנו פתוחות בפניכם כל עוד תזדקקו להן.‬
‫וגם החומות שלנו.‬
‫ארם. אילה.‬
‫פרין.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫חזרתי הביתה.‬
‫מה קרה לכם? איפה ראין?‬
‫טרולוקים.‬
‫אתמול בלילה.‬
‫באיזה מרחק הייתם מהעיירה? -רק כמה קילומטרים.‬
‫וזה לא קרה רק לנו.‬
‫יש אנשים מכל אזור שני הנהרות.‬
‫לא יזיק לנו לשתות מים. -כן. לכו.‬
‫הם יתקפו אותנו הלילה.‬
‫כישור הזמן‬
‫פרין אמר לי שאתם לא אוכלים בשר.‬
‫אל דאגה, הוצאתי את כל החתיכות.‬
‫תודה.‬
‫אז העלה התעופף בחזרה לעץ?‬
‫טוב, הגיע הזמן לחזור הביתה.‬
‫קיוויתי שיום אחד נמצא אותך שוב בדרכים,‬
‫שהפעם תבוא להישאר איתנו.‬
‫לו זה היה קורה, הוא בטח היה מת עכשיו.‬
‫כמו סבא.‬
‫דרך העלה מעולם לא הייתה קלה,‬
‫אבל בני הטואת'אן תמיד הלכו בה.‬
‫אנחנו קוברים את המתים שלנו וממשיכים הלאה.‬
‫מה יש לעשות חוץ מזה?‬
‫ממשיכים לאן?‬
‫איך?‬
‫בלי עגלות ובלי אנשים שימלאו אותן?‬
‫תקשיבו, זו אומנם עונת השלכת,‬
‫אך כשאנשים יראו עד כמה העצים חשופים,‬
‫הם ישתוקקו לאביב...‬
‫והעגלות שלכם יתמלאו שוב.‬
‫אולי עדיין יש תקווה בשבילך.‬
‫הוא נאה למראה...‬
‫הפחח הזה, יחסית לפחדן.‬
‫לא נראה לי שזה ימצא חן בעיניו.‬
‫היא לא תנסה.‬
‫אף איאלית לא תטנף את עצמה עם אחד האבודים.‬
‫עצמו את עיניכן.‬
‫דמיינו ניצן של פרח.‬
‫ורוד...‬
‫מתי נוכל לזרוק כדורי אש?‬
‫אין זמן ללמד אתכן את מארגי הקרב.‬
‫אתן תצטרכו להיקשר אליי‬
‫כדי שאוכל להיעזר בכוח שלכן ולשלב אותו בכוח שלי.‬
‫את יודעת לזרוק ברקים?‬
‫האאס סדאי הקודמת ידעה, בפעם האחרונה שהטרולוקים באו.‬
‫את בטח החוכמה החדשה.‬
‫את רואה את המארגים שלי. זה אומר שאת יכולה לתעל.‬
‫וראית אותי מכשירה אותן כל השבוע.‬
‫מה? את רוצה שאהיה חלק מצבא הילדות שלך?‬
‫את לא רוצה ללמוד להשתמש בכוח שלך?‬
‫תלוי בשאלה אם אצטרך להפסיק לשתות.‬
‫מה שהכי טוב בחניתות מורעלות הוא שרק צריך לגעת באויב.‬
‫בכל מקום בגוף. זה לא משנה.‬
‫אז שמרו על המבנה.‬
‫לשמור על המבנה המחורבן? שאתה תשמור על המבנה המחורבן!‬
‫ככל שתשמרו על המבנה לאורך זמן, כך המשפחה שלכם תשרוד יותר.‬
‫תן לי קשת ארוכה משני הנהרות ואשמור על המבנה שלך כל הלילה.‬
‫אתה באמת חושב שתוכל לירות בקשת ארוכה?‬
‫טוב יותר ממך, ילד.‬
‫אז קדימה. הביאו את הקשתות שלכם.‬
‫איך הולך?‬
‫כולנו נמות כאן.‬
‫אולי יש לנו סיכוי טוב יותר ממה שנדמה לך.‬
‫מצאתי פה עוד מתעלת.‬
‫חזקה, כמו הבנות.‬
‫תושבי ההרים האלה הם נצר לדם העתיק.‬
‫אני טעיתי ואת צדקת.‬
‫ואני מקווה שזה ינחם אותך...‬
‫כשכולנו נמות כאן.‬
‫הדגל, תראו.‬
‫אני יודעת.‬
‫אתה מת עליו.‬
‫אנחנו לא צריכים דגלים בשני הנהרות, בטח שלא הדגל הזה.‬
‫אמרתי לכמה מתושבי הכפר שטרולוקים מפחדים מזאבים.‬
‫זה נותן להם משהו להתאסף סביבו.‬
‫מה אם אני לא מוכן?‬
‫ברור שאתה לא מוכן.‬
‫לו שני הנהרות רצו את הגנרל הכי טוב, הם היו מצייתים לאלנה.‬
‫לו הם רצו לוחמים טובים, הם היו מצייתים לאיאליות.‬
‫שני הנהרות מצייתים לך כי אתה אחד מהם.‬
‫אם אתה יכול להילחם במפלצות, גם הם יכולים.‬
‫העברת את המסר ללורד לוק? -כמובן.‬
‫הוא אמר שהם יפגשו אותנו במעבר. -אותנו?‬
‫אתה לא בא?‬
‫מה אם נהרוג אותו כאן ועכשיו?‬
‫אנחנו זקוקים לעזרתם נגד הטרולוקים.‬
‫יש להם 200 לוחמים בגבעת התצפית, שעברו הכשרה.‬
‫אני רציני, פאיל.‬
‫שני הנהרות. -הילד בורנהלד.‬
‫עבודה ראויה להערצה.‬
‫מנסה להרחיק את הסיירים שלנו?‬
‫ההפך.‬
‫אני מבקש מכם שתצטרפו אלינו נגד הטרולוקים.‬
‫מאות, ממש מעבר לגבעות האלה. הגששים שלכם בטח ראו אותם.‬
‫אמרו שיש תריסר לכל היותר.‬
‫המחנה שלך בטח מלא בפליטים כמו הכפר שלנו.‬
‫זה נשמע לך כמו תריסרים?‬
‫הטרולוקים באו לכאן כדי להשמיד אותנו, והם יתקפו הלילה.‬
‫אתה יודע הרבה על הטרולוקים, שני הנהרות.‬
‫אני לא ידיד-אופל, לא משנה עד כמה אתה רוצה שאהיה.‬
‫למה לי לרצות את זה?‬
‫כדי להקל עליך לשנוא אותי.‬
‫זה כבר קל למדי, שני הנהרות. רצחת את אבי!‬
‫אני מצטער.‬
‫באמת, אני מצטער.‬
‫והאם אתה מצטער על מה שעשית לנאטי קות'ון?‬
‫אישה חפה מפשע שנשרפה בעודה חיה,‬
‫במחנה שלך, כשהיא כבר הייתה שבויה.‬
‫היא הייתה מכשפה. -לא נכון.‬
‫היא מתה לשם האבל שלך.‬
‫כמו שאביך מת לשם האבל שלי.‬
‫מתי הכול ייפסק?‬
‫כשייעשה הצדק של האור.‬
‫להרשות לשני הנהרות להיטבח זה לא צדק.‬
‫זו אפילו לא נקמה.‬
‫זו בגידה בכל הערכים שאתה מתיימר לייצג.‬
‫בערכים שאביך ייצג.‬
‫אבי נלחם למען האור, שני הנהרות.‬
‫למה?‬
‫למה לנו להילחם למענכם?‬
‫כי זה המעשה הנכון.‬
‫תקשיב, בואו לשני הנהרות, עזרו לנו...‬
‫ואני אבוא איתכם כשהקרב ייגמר‬
‫כדי להתעמת עם צדק האור שלכם.‬
‫זו הסיבה שבאתם לכאן, לא?‬
‫להרים האלה? כדי לעצור אותי?‬
‫לא אבזבז את חיי הלוחמים שלי על הבטחה ריקה.‬
‫אם הטרולוקים לא יחסלו אותך, אנחנו נעשה זאת.‬
‫מה זה אומר? אחרי "מלך"?‬
‫זה שם.‬
‫"אאמון אל קאר אל תורין."‬
‫מלך מנת'רן האחרון, שנהרג בקרב נגד הטרולוקים, ממש כאן.‬
‫"אל תורין"?‬
‫כמו רנד אל'תור, הקר'א'קרן?‬
‫אם ייתכן שזה הלילה האחרון שלנו יחד,‬
‫אני חושב שסוף סוף איכנע‬
‫ואשחק ב"נשיקת העלמה".‬
‫אם אתן עדיין רוצות.‬
‫ידענו שתשתכנע.‬
‫לפת מבושלת או תאנים טריות?‬
‫תאנים?‬
‫תודה לאור.‬
‫אז אתה מתכוון לבקש ממני? -לבקש ממך מה?‬
‫לכבות את הקשר שוב.‬
‫יש עוד זמן עד שהקרב יתחיל.‬
‫תקבל כמה שעות של שלווה.‬
‫תשאירי אותו.‬
‫אם הלילה יהיה הלילה האחרון שלנו יחד,‬
‫אני לא רוצה לפספס שום חלק ממך.‬
‫ולא שיקרתי לגבי התאנים.‬
‫תראי מה אחד התלמידים שלי נתן לי.‬
‫מניאק!‬
‫את מרגישה את זה?‬
‫דרך הקשר?‬
‫עד כמה אני... נהנה מזה?‬
‫אתה אוהב את זה, לא? -לא.‬
‫זה מה שהוא היה עושה.‬
‫את ואני...‬
‫אנחנו יוצרים משהו חדש.‬
‫אם את רוצה להתגנב מאחורי מישהו, תוציאי את הסכינים מהשרוולים.‬
‫לא כיף איתך כשאתה מחכה למוות.‬
‫מותר לפחד לפני קרב.‬
‫אבא שלי תמיד מפחד, והוא נלחם בעשרות קרבות.‬
‫את מפחדת?‬
‫ברור שלא. אני לא תינוקת מגודלת.‬
‫המוות לא מפחיד אותי.‬
‫זה מה שקורה לפני כן.‬
‫אני רואה את פניהם כל הזמן.‬
‫מסתכלים עליי בעודם מבינים שהובלתי אותם למותם.‬
‫בלעדיך, זה היה גרוע יותר.‬
‫הם לא היו נלחמים בכלל. -אין להם ברירה.‬
‫זה הבית שלהם.‬
‫אבל זה לא הבית שלך.‬
‫אז למה את נלחמת למענו?‬
‫אני יודע שזה לא רק בגללי.‬
‫אולי הסיבה היא שאתה מהרהר בכך,‬
‫בניגוד לרוב הגברים.‬
‫אולי הסיבה היא שהחבר שלך תקע בקרן‬
‫וגנב לי הזדמנות לזכות בתהילה.‬
‫או שאולי הסיבה היא שאני אוהבת מקרים אבודים.‬
‫בקיצור, אני פה.‬
‫למזלך.‬
‫אני לא רוצה לראות אותך מתה.‬
‫זה לא יקרה. אני אשרוד יותר ממך.‬
‫אני רציני.‬
‫תקשיבי, אם אני חשוב לך, עזבי עכשיו,‬
‫כל עוד את יכולה.‬
‫בבקשה.‬
‫זה תלוי.‬
‫אתה מגרש אותי‬
‫כי אתה מפחד שאחטוף את הגרזן הזה? כמו אשתך?‬
‫מספיק!‬
‫זה מוגזם, פאיל.‬
‫צאי מפה.‬
‫אני רציני, לכי וזהו! -תנסה להכריח אותי.‬
‫אולי אז תבין שלא צריך להציל אותי.‬
‫אני בוחרת להילחם, בדיוק כמו כולם כאן.‬
‫בדיוק כמו שאשתך בחרה.‬
‫מגיע לנו כבוד לפני הקרב, וכבוד אחריו.‬
‫שמור את רגשות האשם לאויבים שברחו.‬
‫תראי, הוא ישחק איתי.‬
‫אם הנשיקה גרועה, החניתות נכנסות.‬
‫אבל נהרוג אותו אם נמשיך להתקדם.‬
‫שכחנו לבקש מהמארחת את רשותה לשחק.‬
‫כן.‬
‫היו גברים רבים שמתו בזמן שהם שיחקו ב"נשיקת העלמה"?‬
‫וגם נשים.‬
‫אז בכך שהפסקת לשחק, הצלת את חיי.‬
‫השבת את הטו שלך.‬
‫את רשאית לעזוב וללכת הביתה.‬
‫לא מכובד לקחת לאיאלית את הטו שלה בעורמה.‬
‫רגע אחד, אחות ראשונה?‬
‫הוא השתמש במשחק כדי לגרום לנו לעזוב לפני הקרב‬
‫וסיכן את חייו כדי להציל את חיינו.‬
‫את החיים של שתינו.‬
‫צ'יאד השיבה את הטו שלה.‬
‫אך עכשיו אני חייבת לך טו, בנאי.‬
‫ואני הולכת בעקבותיה.‬
‫ראיתי ששתיכן התאמנתן עם אלנה סדאי.‬
‫משפחת קות'ון לא שווה הרבה גם כשמדובר בתיעול.‬
‫זה לא נכון. -אז למה מאט לא חזר הביתה איתך?‬
‫זאת... -קרן ואליר.‬
‫אחיכן תקע בה. הוא גיבור עכשיו.‬
‫היא נראית כמו שלפוחית שתן של כבשה. -היא בטח גם נשמעת ככה.‬
‫ישירו עליו שירים בקרוב. נשמע שאתן יכולות לכתוב את השיר הראשון.‬
‫מה? למשל, מאט, התוקע בשלפוחית? -מקניט הכבשים?‬
‫טרולוקים! טרולוקים על הרכס!‬
‫יש 500 לפידים, לפחות.‬
‫בטח באו ידידי-אופל עם הטרולוקים.‬
‫אנחנו צריכים לשנות את התוכניות?‬
‫חמש מאות או 5000, טרולוקים או ידידי-אופל, כולם יישרפו באותו אופן.‬
‫הרסתי את כל הגשרים, והטרולוקים לא יחצו מים עמוקים.‬
‫המעבר בהרים הוא הדרך היחידה להגיע לכאן.‬
‫עדיין נוכל לעכב אותם שם, כנראה.‬
‫צריך לשחוק אותם מספיק כדי שהם יעזבו.‬
‫אם לא נצליח לעשות זאת במעבר, ננסה שוב ליד השער,‬
‫ואז שוב בכיכר,‬
‫ואז כאן במעיין היין, ואז...‬
‫אני מצטערת. אני לא יודעת למה זימנת אותנו לכאן.‬
‫אנחנו לא נישא כלי נשק, אפילו לא בשביל זה.‬
‫לא אבקש זאת מכם לעולם.‬
‫אבל אף אחד לא רץ מהר כמו בני הטואת'אן.‬
‫אחרי שהטרולוקים תקפו בפעם הקודמת,‬
‫מעגל הנשים חפר תעלה סודית שדרכה אפשר לצאת מהכפר,‬
‫ממעיין היין אל ההרים.‬
‫אם ייראה שהפסדנו בקרב,‬
‫תיקחו איתכם את ילדינו ותברחו?‬
‫אין עלה בלי הזרע.‬
‫יהיה לנו לכבוד.‬
‫תודה.‬
‫אז בואו ניגש לעמדותינו.‬
‫שהאור יהיה עם כולכם.‬
‫ההגנות לא יחזיקו מעמד,‬
‫כל עוד הטרולוקים יוכלו לקבל תגבורת מהשער.‬
‫אני חייב לסגור אותו... לצמיתות.‬
‫אני אבוא איתך. -אם תעזוב, תושבי הכפר יתייאשו.‬
‫נוכל להתמודד עם זה.‬
‫בסדר.‬
‫אבל ברגע שתסגור אותו, אל תחזור.‬
‫לך הביתה, לסטדינג. רפא את עצמך.‬
‫זו פקודה?‬
‫שלושה לוחמים נוספים לא ישנו הלילה,‬
‫אבל אולי ספר אחד ישנה, אם ניפול.‬
‫תוכל לוודא שיזכרו אותנו.‬
‫ואולי האנשים שיבואו אחרינו ילמדו מהסיפורים שלנו.‬
‫וכשהצל יבוא לתקוף אותם, הם ינצחו.‬
‫שמור על עצמך, לויאל, בן ארנט, בן הלן.‬
‫שמך ערב לאוזניי.‬
‫ואני נשבע,‬
‫שמך יערב לאוזני העולם,‬
‫לורד פרין עיני זהב.‬
‫אל תקרא לי בשם הזה.‬
‫תראה לי את החרב שלך.‬
‫חדה מאוד.‬
‫כל הכבוד.‬
‫סגרו את השער.‬
‫"אנו צועדים בעקבות אבותינו‬
‫"על השביל שבירכו אימותינו‬
‫"הם רכשו את האדמה בדמם‬
‫"בימים עברו‬
‫"שירו -שירו על מנת'רן‬
‫"הזילו דמעה -הזילו דמעה על דמו של אאמון‬
‫"בכו -בכו למען מנת'רן‬
‫"בימים עברו‬
‫"בימים עברו"‬
‫מקסים, התכונן.‬
‫קשתים, היכונו!‬
‫משכו! שחררו!‬
‫מקסים, שוב. -היכונו!‬
‫משכו! שחררו!‬
‫קשתות ארוכות משני הנהרות, אכן.‬
‫עכשיו, מגינים!‬
‫הגנו זה על זה!‬
‫החזיקו מעמד!‬
‫שומרים מעטים כל כך, והכול גלוי.‬
‫בני ארצות המים המזוינים. אפילו שועטי הצללים שלהם רכרוכיים.‬
‫אנחנו צריכים תגבורת. -כבר?‬
‫לפקודת האדון.‬
‫אנחנו חייבים להשתלט על השער, לפני שהתגבורת הזאת תגיע.‬
‫מקסים, עכשיו! מקסים!‬
‫קשתים, אליי!‬
‫עיניים אליי. קשתים, היכונו!‬
‫משכו!‬
‫שחררו!‬
‫היכונו!‬
‫משכו! שחררו!‬
‫הם פורצים את המחסום!‬
‫מקסים, עכשיו.‬
‫היקשרו אליי.‬
‫לסגת!‬
‫אחורה!‬
‫אחורה! לסגת!‬
‫היא תהיה בלתי נסבלת עכשיו.‬
‫זה היה הרבה יותר טוב מברק.‬
‫זהו? הם נכנעים?‬
‫אם יש לנו מזל.‬
‫לך. תבדוק מה קורה.‬
‫נשמור על המעבר.‬
‫לך!‬
‫סגרו את השער!‬
‫אלנה?‬
‫אלנה, ראית לאן הם הלכו? -הם ביצעו נסיגה טקטית.‬
‫נסיגה טקטית? של טרולוקים?‬
‫משהו לא תקין.‬
‫השריון, המשמעת, טרולוקים לא נלחמים ככה.‬
‫נראה כאילו מישהו שולט בהם.‬
‫מה קרה?‬
‫אלנה, מאחורייך!‬
‫אלנה!‬
‫שמישהו יעזור!‬
‫קחו אותה למקום בטוח!‬
‫לא, דייזי!‬
‫שמישהו יעזור.‬
‫הגנו זה על זה!‬
‫בנות, קחו אותה למחסה.‬
‫מצאו מחסה בשבילה! קדימה!‬
‫דייזי! חזרי פנימה...‬
‫זאת האאס סדאי שלך?‬
‫היא נפצעה.‬
‫הטרולוקים, הם חזרו!‬
‫לא נוכל להילחם בלי אאס סדאי.‬
‫אנחנו צריכים לברוח. אנחנו לא חיילים.‬
‫חיילים לא מנצחים בקרבות.‬
‫מה שמנצח בקרבות הוא להיות טיפשים מכדי לדעת שהביסו אתכם,‬
‫עקשנים מכדי ליפול ולמות,‬
‫ונבזיים מכדי לתת לכישור למחוץ אתכם בלי לתקוע מקל בחישורים שלו.‬
‫מה אתם אומרים?‬
‫האם תושבי שני הנהרות מסוגלים לזה?‬
‫אתם מסוגלים?‬
‫איך נסגור את הדבר הזה? הוא לא פתוח.‬
‫אוונדסורה. -את! כל הזמן נוגעת.‬
‫אפשר לסגור אותו לצמיתות רק מהצד השני.‬
‫האם תגנו על גבי, ביין וצ'יאד, עלמות החנית?‬
‫פרין!‬
‫מקסים, המעבר...‬
‫לא הצלחנו לשמור עליו בלי אלנה.‬
‫החזקנו מעמד כמיטב יכולתנו. האנשים שלך הסבו לך גאווה.‬
‫נעכב אותם בחומות. -אי אפשר לעכב שום דבר בלי האאס סדאי.‬
‫אין לנו מספיק לוחמים. -אני יודע.‬
‫בנות, תוכלו לעשות את מה שעשיתן קודם?‬
‫מארג הריפוי?‬
‫אנחנו מנסות.‬
‫אני לא יודעת מה קורה. זה לא עובד.‬
‫זה בסדר. עשיתן המון היום.‬
‫אני גאה בכן כל כך.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫איזו קרן זאת?‬
‫מי כאן?‬
‫גלימות לבנות!‬
‫הם מניפים דגל שלום! -פתחו את השער.‬
‫הם באו. המנוולים באמת באו.‬
‫באתם. -זה היה המעשה הנכון.‬
‫איך הגעתם לפה?‬
‫מהמעבר בהרים.‬
‫עקפתם את הטרולוקים?‬
‫אילו טרולוקים? הוא היה נטוש.‬
‫הוא נכבש לפני פחות משעה. אין סיכוי שהם נטשו אותו.‬
‫פדן פיין? הוא איתכם?‬
‫פיין הוא ידיד-אופל!‬
‫סגרו את השערים! -שמרו על השערים האלה.‬
‫לתקוף!‬
‫קשתים, הורידו אותם!‬
‫הורידו אותם!‬
‫קדימה! צרו מבנה הגנתי! שמרו על הכיכר! קדימה!‬
‫שמרו על הכיכר! היכנסו לעמדות!‬
‫לא ידעתי על פיין. -היית צריך לדעת!‬
‫לכו! לכו עכשיו!‬
‫מעגל הנשים, שמרו על המבנה!‬
‫ארם... -כן. הגיע הזמן?‬
‫רגלינו נסות.‬
‫אל תפחדו.‬
‫שאיין!‬
‫אנחנו צריכים את התגבורת.‬
‫באיזה מרחק...‬
‫אתן עשיתן את זה.‬
‫לא אאס סדאי?‬
‫הישארו קרובים.‬
‫עלינו להיכנס לעומק היער. -כן.‬
‫רוצו!‬
‫כולם ימותו הלילה בגללי. אכזבתי אותם.‬
‫כישלון הוא חירות, כי עכשיו, ממה נותר לנו לפחד?‬
‫מה היית נותן למען שני הנהרות?‬
‫הכול.‬
‫אז תראה להם.‬
‫הישארי מאחוריי.‬
‫די לנסות להגן... -הרגי את מי שאפספס.‬
‫שני הנהרות! אליי!‬
‫שמרו על הכיכר! אנחנו שומרים על הכיכר!‬
‫שמרו על הכיכר!‬
‫למען שני הנהרות!‬
‫החזיקו מעמד!‬
‫הדפו אותם לאחור!‬
‫אהבתי את מעגל הנשים שלכם.‬
‫זוזו הצידה, ילדות.‬
‫אלה אתן.‬
‫למען אימא!‬
‫הם רבים מדי!‬
‫הרוג אותו!‬
‫למה? למה עשית לנו את זה? למה אתה שונא אותנו?‬
‫שונא אתכם?‬
‫לא אכפת לי מכם.‬
‫לא אכפת לי מהמקום הזה.‬
‫האדון הגדול רוצה למחוק את שני הנהרות מהמפה‬
‫כמסר לדרקון שנולד מחדש?‬
‫נהדר.‬
‫תהרוג אותי או שלא.‬
‫יש אלפי טרולוקים שעומדים להגיע דרך השער הזה.‬
‫לא יהיו עששיות בבל טיין השנה.‬
‫נשמע שהתגבורת שלך לא תגיע.‬
‫עדיין יש לי כאן די והותר.‬
‫אז למה אני מריח את הפחד שלך?‬
‫למען שני הנהרות!‬
‫רואה?‬
‫אנחנו רועי צאן ואיכרים, אין אף חייל בקרבנו.‬
‫ואתה היחיד כאן שמפחד למות.‬
‫אסגור איתך עסקה.‬
‫לא.‬
‫אני אסגור איתך.‬
‫אם אתה רוצה לחיות,‬
‫יש לך רק דרך אחת.‬
‫הורה לצבא שלך לסגת.‬
‫אני יודע שאתה שולט בהם.‬
‫שלטת בהם כל הזמן הזה.‬
‫רוץ הרחק מכאן ואל תחזור לעולם...‬
‫או שתמות כאן ועכשיו, לא למען שום מטרה ולא למען שום אדם.‬
‫ואתה סומך עליי שאקיים את ההבטחה?‬
‫סמוך עליי שאקיים את החלק שלי בעסקה אם לא תקיים אותה.‬
‫לוחם.‬
‫את תיקחי אותנו למגדל?‬
‫לא.‬
‫אני חושבת שלתבנית יש תוכניות גדולות יותר עבורנו.‬
‫מאז שהצלתן את חיי פעמיים.‬
‫בני העם שלכם מתפרנסים מתיקון סירים ומחבתות, לא?‬
‫כי יש לי תחושה ששני הנהרות יזדקקו לנפח חדש,‬
‫אם תרצה להישאר.‬
‫אמרתי לו...‬
‫פקדתי עליו לחזור הביתה לאחר מכן.‬
‫הוא השאיר את הספר שלו.‬
‫הוא ידע שהוא לא יחזור.‬
‫החיים הם חלום שכולנו מוכרחים להקיץ ממנו‬
‫לפני שנוכל לחלום שוב.‬
‫מי ייתן ונשמתך תמצא מים וצל,‬
‫לויאל, בן ארנט, בן הלן.‬
‫שמך ערב לאוזנינו.‬
‫"הכישור סובב לו,‬
‫"והעיט האדום של מנת'רן הופך לזאב.‬
‫"שני הנהרות ניצבים לבדם נגד הצל,‬
‫"ומנהיגם הוא נפח.‬
‫"אדם שלקח על עצמו את התפקיד, לא משום שהוא רצה להנהיג,‬
‫"אלא משום שאנשיו רצו ללכת בעקבותיו."‬
‫שני הנהרות.‬
‫הייתה לנו עסקה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫האם תיכנע לצדק האור,‬
‫כפי שנשבעת שתעשה?‬
‫אני מניחה שאתם קוראים לעצמכם ילדים,‬
‫אז לא אמור להפתיע אותי שאתם לא יודעים לספור.‬
‫לא, עצרו!‬
‫אני אבוא.‬
‫השתגעת? הם פשוט יהרגו אותך.‬
‫זו בחירה שלהם.‬
‫כפי שאת בחרת להילחם,‬
‫ואני בוחר להפסיק להילחם.‬
‫תוכלי לכבד את זה?‬
‫אין קץ לאלימות עד שמישהו אומר, "מספיק".‬
‫די! הניחו לו!‬
‫"אדם בעל כבוד,‬
‫"אדם שמשפחתו נלקחה ממנו,‬
‫"אך הוא עמד זקוף לנוכח הצער שלו‬
‫"והגן על אנשים כמיטב יכולתו.‬
‫"פרין אייברה...‬
‫"ידידי."‬
‫הריעו לפרין עיני זהב,‬
‫לורד שני הנהרות!‬
‫הריעו ללורד פרין! -לורד פרין!‬
‫לורד פרין!‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬