Bladets vej mod Lysets vej.
TIDLIGERE I...
Vold kan kun ende på én måde. Alle er nødt til at stoppe.
Der er vold i os alle.
Bladets vej handler om at acceptere det.
De, der afviser vold, kender dets ondskab.
Så det er dig, Hvidkåberne er efter.
De er vores eneste beskyttelse mod trollokker.
Hende her er klar til forhør.
-Jeg troede, du var god! -Det var jeg!
Ingen såres.
Er det en plan eller et håb? Du får brug for begge.
Det vil jeg ikke.
Trollokkerne skræmmer mig.
Husker I ikke, hvad der skete i Bel Tine?
Vores forstærkninger er her.
Jeg hører, I har problemer med de gode indbyggere i Two Rivers.
Det er ikke en flok røvere. Det er en hær.
Snart må Goldeneyes føre sit folk i krig, om han vil det eller ej.
Mere kraft.
Forsigtig.
-Sten først og så... -Så læder.
Lord Perrin underviste os godt.
Kald mig ikke det.
Selvfølgelig, lord Goldeneyes.
-De er her! -Nej.
-Det er trollokkerne! -Løb!
Trollokkerne kommer!
Forbandede trollokker! Og deres vogne.
Vogne?
Nej.
Det er ikke trollokker.
Det er tuatha'anere. Åbn porten.
Det er okay. Kom bare ind.
Vores bålpladser er jeres, så længe I behøver det.
Og vores mure.
Aram. Ila.
Perrin.
Hvad laver du her?
Jeg kom hjem.
Hvad skete der? Hvor er Raen?
Trollokker.
I går aftes.
-Hvor langt udenfor byen var I? -Kun få kilometer.
Og det var ikke kun os.
Der er folk fra hele Two Rivers.
-Vi trænger til vand. -Ja. Bare gå.
De kommer i aften.
Perrin sagde, du ikke spiser kød.
Jeg tog alle stykkerne ud.
Tak.
Så bladet er blæst tilbage til træet?
Det var tid til at komme hjem.
Jeg håbede, at vi en dag ville finde dig på vejen igen.
Denne gang bor du hos os.
Hvis vi havde, var han nok død nu.
Ligesom bedstefar.
Bladets vej har aldrig været nem,
men tuatha'anerne har altid fulgt den.
Vi begraver vores døde og fortsætter.
Hvad er der ellers?
Hvorhen?
Hvordan?
Uden vogne eller folk til at fylde dem?
Det er måske årstiden for faldende blade,
når folk ser, hvor nøgne træerne er,
vil de længes efter forår...
...og jeres vogne vil fyldes igen.
Måske er der håb for dig endnu.
Han er flot...
...tinker-knægten, af en kujon at være.
Det tror jeg ikke, han bryder sig om.
Hun ville ikke prøve.
Ingen Aiel ville smudse sig med en Fortabt.
Luk øjnene.
Se en blomsterknop.
Lyserød...
Hvornår kaster vi ildkugler?
Vi har ikke tid til at lære kampvævene.
I må knytte jer til mig,
så jeg kan bruge jeres kræfter og kombinere dem med mine.
Kan du kaste lyn?
Det gjorde den anden Aes Sedai, sidst trollokkerne kom.
Du må være den nye Visdom.
Du kan se mine vævninger. Det betyder, du kan kanalisere.
Og du har set mig oplære dem.
Skal jeg være en del af din børnehær?
Vil du ikke lære at bruge dine kræfter?
Må jeg stadig drikke?
Det bedste ved forgiftede spyd er, man blot skal røre fjenden.
Hvor som helst. Det er lige meget.
Så hold linjen.
Hold linjen? Hold selv den forbandede linje!
Jo længere I holder den, jo længere overlever jeres familie.
Giv mig en Two Rivers-langbue, så holder jeg linjen hele natten.
Tror du, du kan trække en langbue?
Bedre end dig, knægt.
Så hent jeres buer.
Hvordan går det?
Vi skal alle dø her.
Måske har vi en bedre chance, end du tror.
Jeg fandt en ny åndemaner.
Hun er mægtig, ligesom pigerne.
Det gamle blod løber dybt i disse bjerge.
Jeg tog fejl, og du har ret.
Jeg håber, det trøster dig...
...når vi dør her.
Flaget, se.
Jeg ved det.
Du elsker det.
Vi har ikke brug for bannere i Two Rivers, slet ikke det.
Jeg fortalte landsbyboerne, at trollokker frygter ulve.
Det giver dem noget at samle sig om.
Jeg er ikke klar.
Selvfølgelig ikke.
Hvis Two Rivers ønskede en general, ville de følge Alanna.
Hvis de ønskede en kriger, fulgte de Aiel.
Two Rivers følger dig, fordi du er en af dem.
Hvis du kan bekæmpe monstre, så kan de også.
-Fik du beskeden til lord Luc? -Selvfølgelig.
-Han sagde, de møder os ved broen. -Os?
Kommer du ikke?
Hvad, hvis vi dræbte ham?
Vi har brug for deres hjælp.
De har 200 mænd på Watch Hill. Trænede.
Jeg mener det, Faile.
-Two Rivers. -Barn af Bornhald.
Flot arbejde.
Vil du holde patruljerne ude?
Det modsatte.
Jeg beder jer kæmpe med os mod trollokkerne.
Der er hundredvis over bakkerne. Dine spejdere har set dem.
De siger højst et dusin.
Jeres lejr er vel lige så fuld af flygtninge som vores.
Lyder det som et par dusin?
Trollokkerne er kommet for at knuse os, og de angriber i aften.
Du ved meget om trollokkerne, Two Rivers.
Jeg er ikke en Mørkefælle, uanset hvor inderligt du ønsker det.
Hvorfor dog det?
Så du nemmere kan hade mig.
Det er nemt nok, Two Rivers. Du myrdede min far!
Det er jeg ked af.
Det er jeg virkelig.
Er du ked af, hvad du gjorde mod Natti Cauthon?
En uskyldig blev brændt levende
i din lejr, hvor hun allerede var fange.
-Hun var en heks. -Nej, hun var ej.
Hun døde for din sorg.
Ligesom din far døde for min.
Hvor stopper det?
Når Lysets retfærdighed er sket.
At lade Two Rivers blive slagtet er ikke retfærdighed.
Det er ikke engang hævn.
Det er et forræderi mod alt, du hævder at stå for.
Alt, din far stod for.
Min far kæmpede for Lyset, Two Rivers.
Hvorfor?
Hvorfor kæmpe for dig?
Fordi det er det rette at gøre.
Hør, kom til Two Rivers og hjælp os...
...så tager jeg med jer bagefter
og står over for Lysets retfærdighed.
Det var grunden til, du kom, ikke?
For at anholde mig?
Jeg spilder ikke mine mænds liv på et tomt løfte.
Hvis trollokkerne ikke gør det af med dig, så gør vi.
Hvad betyder det? Efter "konge"?
Det er et navn.
"Aemon al Caar al Thorin".
Manethernes sidste konge, der døde i kamp mod trollokkerne lige her.
"Al Thorin"?
Som Rand al'Thor, Car'a'carn?
Hvis dette kunne være vores sidste nat,
tror jeg omsider, jeg giver efter
og spiller Ungpigens kys.
Hvis I stadig ønsker det.
Vi vidste, du kunne overtales.
Kogte majroer eller friske figner?
Figner?
Tak Lyset.
-Vil du spørge mig? -Om hvad?
Om at deaktivere båndet.
Vi har stadig tid, før slaget begynder.
Du får et par timers fred.
Lad det være på.
Hvis i aften bliver vores sidste sammen,
bør vi være så tætte, som muligt.
Og jeg løj ikke om fignerne.
Se, hvad en af mine elever gav mig.
Din satan!
Kan du mærke det?
Gennem båndet?
Hvor meget jeg... nyder det?
-Det kan du lide, hva'? -Nej.
Det plejede han at gøre...
Du og jeg...
Vi skaber noget nyt.
Hvis du vil snige dig ind på nogen, så tag knivene ud af ærmet.
Du er ikke sjov, når du vil dø.
Det er okay at være bange for slaget.
Det er min far altid, og han har udkæmpet mange.
Er du bange?
Nej, jeg er ikke et pattebarn.
At dø skræmmer mig ikke.
Det er det, der kommer før.
Jeg ser deres ansigter.
De ser på mig, når de indser, at jeg førte dem i døden.
Uden dig ville det være værre.
-De havde ikke kæmpet. -Det er de nødt til.
De bor her.
Det gør du ikke.
Hvorfor kæmper du så?
Det er ikke kun min skyld.
Måske fordi du betvivler det,
hvilket er sjældent.
Måske fordi din ven blæste i Hornet
og stjal min chance for ære.
Eller måske kan jeg lide håbløshed.
Pointen er, jeg er her.
Heldigt for dig.
Jeg vil ikke se dig dø.
Nej, jeg holder længere end dig.
Jeg mener det.
Hvis du holder af mig, så rejs nu,
mens du stadig kan.
Jeg beder dig.
Det kommer an på meget.
Sender du mig bort,
fordi du frygter, jeg bliver slagtet som din kone?
Så er det nok!
Du går for langt, Faile.
Rejs.
-Jeg mener det, gå nu! -Prøv at tvinge mig.
Så vil du måske indse, jeg ikke skal reddes.
Jeg vælger at kæmpe, ligesom alle her gør.
Ligesom din kone.
Vi fortjener respekt før kamp og ære.
Gem din skyld til fjenden, der flygter.
Se, han vil lege med mig.
Hvis kysset er dårligt, går spyddene ind,
og vi dræber ham, hvis vi går længere.
Vi glemte at bede logifruen om lov til at spille.
Jep.
Er mange mænd døde under Ungpigens kys?
Og kvinder.
Så ved at stoppe spillet reddede du mit liv.
Du har betalt din toh.
I er frie til at rejse og tage hjem.
Det er vanærende at franarre en Aiel sin toh.
Et øjeblik, førstesøster?
Han brugte spillet til at sende os bort før slaget
og risikerede sit liv for at redde os.
Og begge.
Chiads toh er betalt.
Men nu skylder jeg dig toh, bygger.
Og jeg følger hende.
Jeg så jer træne med Alanna Sedai.
Kauthoner er ikke dygtige til at kanalisere.
-Det passer ikke. -Hvorfor tog Mat så ikke med dig?
-Er det... -Valeres horn.
Din bror blæste i det. Han er en helt nu.
-Det ligner en fåreblære. -Det lyder sikkert også som en.
De vil snart synge sange om ham. I to kan skrive den første.
-Blæreblæseren Mat? -Eller fåreophidseren?
Trollokker! Trollokker på højreryggen!
Der er mindst 500 fakler.
Trollokkerne må have Mørkefæller med.
Skal vi justere vores planer?
Om de er 500 eller 5000, så brænder trollokker og mørkefæller ens.
Nu har vi ødelagt broerne, og trollokker krydser ikke vand.
Bjergpasset er den eneste vej hertil.
Vi bør kunne holde dem dér.
Vi skal bare presse dem til at vende om.
Kan vi ikke gøre det ved passet, prøver vi igen ved porten,
så igen på pladsen,
så her ved Vinkilden, og så...
Undskyld. Jeg ved ikke, hvorfor du bad os komme.
Vi griber ikke til våben, ikke engang for dette.
Det ville jeg aldrig bede jer om.
Men ingen kan løbe som tuatha'anere.
Efter trollokkerne angreb sidste gang,
gravede Kvindecirklen en hemmelig tunnel ud herfra
fra Vinkilden og op i bjergene.
Hvis slaget virker håbløst,
kan I så tage vores børn med jer på flugt?
Der er intet blad uden frøet.
Det ville være os ære.
Tak.
Så indtager vi vores poster.
Må Lyset være med jer.
Vores forsvar kan ikke holde,
så længe trollokkerne kan få forstærkninger gennem Portalen.
Jeg må lukke den... permanent.
-Jeg tager med dig. -Uden dig knækker landsbyboerne.
Vi klarer det.
Okay.
Men når den er lukket, så kom ikke tilbage.
Tag hjem, til en stedding. Helbred dig selv.
Er det en ordre?
Tre krigere gør ingen forskel i aften,
men det kan én bog gøre, hvis vi falder.
Sørg for, vi bliver husket.
Måske vil kommende generationer lære af vores historier.
Og når Skyggen kommer efter dem, så vil de sejre.
Pas på dig selv, Loial, søn af Arent, søn af Halan.
Dit navn synger i mine ører.
Jeg sværger...
at dit navn vil blive sunget i verdens ører,
Lord Perrin Goldeneyes.
Kald mig ikke det.
Lad mig se dit sværd.
Meget skarpt.
Flot arbejde.
Luk porten.
Vi går i vor fædres fodspor
En vej velsignet af vor mødre
De købte jorden med vores blod
For længe siden
-Åh, syng -Syng om Manetheren
-Åh, græd -Græd for Aemons blod
-Åh, græd -Græd for Manetheren
For længe siden
Maksim, gør dig klar.
Bueskytter, spænd for!
Træk! Fyr!
-Maksim, igen. -Spænd for!
Træk! Fyr!
Two Rivers' langbuer kan noget.
Nu! Skjolde!
Beskyt hinanden!
Hold!
Så få vagter, og helt blottede...
Skide vådlængere. Selv deres skyggeløbere er bløde.
-Vi mangler forstærkninger. -Allerede?
Herrens ordre.
Vi må tage kontrol over Portalen, før forstærkningerne ankommer.
Maksim, nu! Maksim!
Bueskytter, med mig!
Kig på mig. Skytter, spænd for!
Træk!
Fyr!
Spænd for!
Træk! Fyr!
De bryder igennem.
Maksim, nu!
Forbind dig med mig.
Fald tilbage!
Tilbage!
Fald tilbage!
Hun bliver ulidelig nu.
Det var meget bedre end lyn.
Var det dét? Giver de op?
Hvis vi er heldige.
Se, hvad der sker.
Vi holder passet.
Afsted!
Luk porten!
Alanna?
-Allana, så du, hvor de blev af? -De trak sig.
Et taktisk tilbagetog? Af trollokker?
Noget er galt.
Rustningen, disciplinen. Sådan kæmper trollokker ikke.
Nogen kontrollerer dem.
Hvad er der galt?
Alanna, bag dig!
Alanna!
Hjælp!
Få hende i sikkerhed!
Nej, Daise!
Hjælp, en eller anden!
Beskyt hinanden!
Piger, få hende i dækning.
Find ly! Afsted!
Daise, gå ind igen...
Er det din Aes Sedai?
Hun er nede.
Trollokkerne er tilbage!
Vi kan ikke kæmpe uden Aes Sedai.
Vi må flygte. Vi er ikke soldater.
Soldater vinder ikke slag.
Man vinder slag ved at være for dum til at indse, man er besejret,
for stædig til at falde og dø,
og for nederdrægtig til at lade Hjulet knuse én uden at stikke en pind i det.
Hvad siger I?
Er det noget Two Rivers' folk kan formå?
Kan I?
Hvordan lukker vi den? Den er ikke åben.
-Avendesora. -Du rører altid ved ting.
Den kan kun lukkes permanent fra den anden side.
Vil I dække mig Bain og Chiad, Spydjomfruer?
Perrin!
Maksim, passet...
Vi holdt ikke uden Alanna.
Vi holdt det længst muligt. Dit folk kæmpede bravt.
-Vi holder dem der. -Ikke uden Aes Sedai.
-Vi er ikke nok. -Det ved jeg.
Piger, kan I gøre, hvad I gjorde før?
Helbredelsens vævning?
Vi prøver.
Jeg ved ikke, hvad der sker. Det virker ikke.
Det er okay. I har gjort så meget i dag.
Jeg er så stolt af jer.
Undskyld.
Hvad var det horn?
Hvem er her?
Hvidkåber!
-De svinger et fredsflag! -Åbn porten.
De kom. Skiderikkerne kom sgu.
-Du kom. -Det var det rette at gøre.
Hvordan ankom I?
Bjergpasset.
Forbi trollokkerne?
Hvilke trollokker? Det var forladt.
De tog det for en time siden. Det er ikke forladt.
Er Padan Fain sammen med jer?
Fain er Mørkefælle.
Luk portene!
Angrib!
Bueskytter, skyd dem ned!
Skyd dem ned!
Skab en forsvarslinje! Hold pladsen! Afsted!
Hold pladsen!
-Jeg kendte ikke til Fain. -Det burde du.
Gå nu!
Kvindecirkel, hold linjen!
-Aram... -Ja. Er tiden inde?
Må vores fødder flyve.
Vær ikke bange.
Shiaine!
Vi har brug for de forstærkninger.
Hvor langt er der...
Du gjorde det her.
Ingen Aes Sedai?
Hold dig nær.
-Vi må dybere ind i skoven. -Ja.
Løb!
Alle dør i aften på grund af mig. Jeg svigtede dem.
De havde brug for frihed for hvad er der at frygte nu?
Hvad ville du give for Two Rivers?
Alt.
Så vis dem det.
Bliv bag mig.
-Hold op med... -Dræb resten.
Two Rivers! Til mig!
Hold pladsen! Vi holder pladsen!
Hold pladsen!
For Two Rivers!
Hold ud!
Pres dem tilbage!
God Kvindecirkel.
Træd til side, børn.
Det er jer.
For mor!
De er for mange!
Dræb ham!
Hvorfor gjorde du det mod os? Hvorfor hader du os?
Hader jer?
Jeg er ligeglad med jer.
Jeg er ligeglad med det her sted.
Storherren vil udrydde Two Rivers
for at afskrække Den genfødte drage.
Storartet.
Dræb mig bare.
Jeg har tusindvis af trollokker på vej gennem Portalen.
Der vil ikke være lanterner på Bel Tine i år.
Dine forstærkninger kommer vist ikke.
Jeg har mere end nok her.
Hvorfor lugter du så så bange?
For Two Rivers!
Ser du?
Vi er hyrder og bønder. Der er ikke en soldat blandt os.
Men du er den eneste her, der er bange for at dø.
Jeg har et forslag.
Nej.
Jeg har ét.
Hvis du vil leve,
er der kun én vej frem.
Send din hær hjem.
Jeg ved, du kontrollerer dem.
Det har du gjort fra starten.
Løb langt væk, og kom aldrig tilbage...
...eller dø lige her og nu, for ingenting og ingen.
Tror du, jeg vil holde løftet?
Jeg holder min del af det, hvis du ikke gør.
Kriger.
Vil du tage os hjem til Tårnet?
Nej.
Mønsteret har vist større planer for os.
Nu, hvor I har reddet mit liv to gange.
Dit folk lever af at reparere gryder og pander, ikke?
For jeg har på fornemmelsen, at Two Rivers får brug for en ny smed,
hvis du vil blive.
Jeg sagde til ham...
Jeg beordrede ham til at tage hjem.
Han glemte sin bog.
Han vidste, han ikke kom tilbage.
Livet er en drøm, vi alle må vågne op af,
før vi kan drømme igen.
Må din sjæl finde vand og skygge,
Loial, søn af Arent, søn af Halan.
Dit navn synger i vores ører.
"Hjulet drejer,
og Manetherens Røde ørn bliver til en ulv.
Two Rivers står alene mod Skyggen
med en smed til at lede dem.
»En mand, der påtog sig rollen, ikke fordi han ville lede,
men fordi hans folk ville følge ham."
Two Rivers.
Vi havde en aftale.
Hvad snakker du om?
Vil du overgive dig til Lysets retfærdighed,
som du svor?
I kalder jer vel børn,
så det er intet under, I ikke kan tælle.
Nej, stop!
Jeg kommer.
Er du gal? De slår dig bare ihjel.
Det er deres valg.
Som det var dit valg at kæmpe
og mit valg at holde op med at kæmpe.
Kan du respektere det?
Vold ender aldrig, før nogen siger: "Nu er det nok."
Stop! Lad ham være!
"En mand af ære,
en mand, hvis familie blev taget fra ham,
men som sørgede med oprejst pande
og beskyttede dem, han kunne.
Perrin Aybara...
...min ven."
Hil Perrin Goldeneyes,
Herre af Two Rivers!
-Hil Lord Perrin! -Lord Perrin!
Lord Perrin! Lord Perrin!
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Lotte Udsen