Us enfronteu a la sendera de la Llum.
ANTERIORMENT
Només així s'acaba la violència. Tothom, a tot arreu, ha de parar.
Tots som violents.
La nostra filosofia no ho nega. Ho acceptem.
Els que renuncien a la violència en coneixen la maldat.
Tu ets qui cerquen els Capes Blanques.
Són dolents, però són l'únic que ens protegeix dels trollocs.
Te'n porto una per a interrogar.
-Pensava que eres bona persona! -Ho era!
Ningú no prendrà mal.
És un pla o una esperança? Et caldran tots dos si els vols liderar.
No vull liderar.
Els trollocs m'espanten.
O no recordeu què va passar al Bel Tine?
Han arribat els reforços.
M'han dit que teniu problemes amb els habitants de Dos Rius.
No és un grup d'assalt. És un exèrcit.
L'Ullsdor haurà de guiar el poble a la guerra, vulgui o no.
Més força.
Amb compte.
-Primer la pedra i després… -El cuir.
Ja ho sabem. El senyor Perrin és un bon mestre.
No em diguis així.
És clar, senyor Ullsdor.
-Ja són aquí! -No.
-Són els trollocs! -Correu!
Ja arriben els trollocs!
Trollocs! Maleïts siguin, ells i els seus carros!
Carros?
No.
No són els trollocs. Tranquils.
Són tuatha'an. Obriu les portes.
Tranquils, podeu passar.
Les nostres fogueres són vostres tant temps com calgui.
I els murs també.
Aram. Ila!
Perrin.
Què hi fas, aquí?
He tornat a casa.
Què us ha passat? On és en Raen?
Els trollocs.
Ahir a la nit.
-Éreu gaire lluny del poblat? -A només unes milles.
I no estàvem pas sols.
Hi ha gent de tot Dos Rius.
-Ens doneu aigua? -Sí. Té.
Ens atacaran aquest vespre.
LA RODA DEL TEMPS
En Perrin diu que no mengeu carn.
No patiu. N'he tret els trossos.
Gràcies.
Així que la fulla ha volat cap a l'arbre?
Ja era hora de tornar a casa.
Esperava trobar-te de nou pel camí, però que aquest cop
et quedessis amb nosaltres.
Segurament seria mort a hores d'ara.
Com l'avi.
La filosofia de la fulla no és pas fàcil,
però els tuatha'an sempre l'hem seguida.
Enterrem els morts i continuem endavant.
Què, si no?
Continuem cap a on?
Com?
Sense carros ni gent que els ocupi?
Mireu, potser és la temporada de la caiguda de fulles,
però, quan vegin els arbres desfullats,
esperaran la primavera amb ganes…
i els carros es tornaran a omplir.
Potser hi ha esperança per a tu.
És ben plantat…
aquest zíngar, per ser un covard.
No crec que li agradi.
No ho provarà.
Cap aiel no es rebaixaria a estar amb un perdut.
Tanqueu els ulls.
Imagineu-vos una poncella…
de color rosa.
Quan podrem tirar boles de foc?
No tenim temps d'aprendre els teixits de batalla.
Us haureu de vincular amb mi
per sumar el vostre poder i combinar-lo amb el meu.
Pots tirar rajos?
L'altra Aes Sedai ho va fer l'últim cop que van venir.
Deveu ser la nova sàvia.
Si veieu els meus teixits, vol dir que canalitzeu.
I m'heu vist formar-les tota la setmana.
Voleu que formi part del vostre exèrcit de nenes?
No voleu aprendre a emprar el vostre poder?
Depèn de si he de deixar de beure.
El millor de les llances enverinades és que només cal tocar l'enemic.
On sigui, tant hi fa.
Mantingueu la posició.
Que mantinguem la posició? Fes-ho tu, home!
Com més estona aguanteu, més sobreviuran les vostres famílies.
Dona'm un arc de Dos Rius i mantindré la posició tota la nit.
Creus que el podràs tensar?
Millor que tu, noi.
Molt bé. Aneu a buscar els arcs.
Com va?
Morirem tots.
Potser tenim més opcions que no et penses.
He trobat una altra canalitzadora. Poderosa, com les nenes.
La sang vella corre per aquestes muntanyes.
Jo m'equivocava i tu tenies raó.
Espero que et reconforti…
quan tots morim.
L'estendard.
T'encanta.
Oi?
No ens calen estendards a Dos Rius, i menys un així.
He comentat amb alguns veïns que els trollocs temen els llops.
Així fan pinya.
I si no estic preparat?
És clar que no ho estàs.
Si volguessin la millor general, seguirien l'Alanna.
Si volguessin les millors guerreres, seguirien les aiel.
Però et segueixen a tu perquè ets un d'ells.
I, si tu pots enfrontar-te als monstres, ells també.
-Vas enviar el missatge al senyor Luc? -És clar.
-Diu que ens podem reunir al pas. -Tu i qui?
Vens o no?
I si el matem aquí mateix?
Ens calen per vèncer els trollocs.
Tenen 200 homes instruïts al Turó de la Guarda.
Creu-me, Faile.
-Dos Rius. -Fill Bornhald.
Molt bona feina.
Intenteu mantenir-nos allunyats?
Just al contrari.
Us demanem unir forces contra els trollocs.
N'hi ha centenars aquí a prop. Segur que les patrulles els han vist.
No més d'una dotzena.
Al campament hi deu haver tants refugiats com al poble.
Trobeu que només són dotzenes?
Els trollocs són aquí per destruir-nos i ens atacaran aquest vespre.
Veig que saps molt dels trollocs, Dos Rius.
No soc pas un amic de l'Obscur, per molt que ho vulguis.
I per què ho voldria?
Així t'és més fàcil detestar-me.
Creu-me que ho tinc fàcil, Dos Rius. Vas matar el meu pare!
Em sap greu.
De debò.
A tu et sap greu el que has fet a la Natti Cauthon?
Una dona innocent cremada viva
al vostre campament, quan ja era presonera.
-Era una bruixa. -No és cert.
Ha mort per la teva rancúnia.
Com el teu pare va morir per la meva.
Quan s'aturarà tot això?
Quan es faci la justícia de la Llum.
Deixar que esquarterin Dos Rius no és pas fer justícia.
Ni tan sols és venjança.
És trair tot el que vas jurar protegir.
El que va jurar el teu pare.
El meu pare lluitava per la Llum, Dos Rius.
Per què?
Per què hem de lluitar per tu?
Perquè és el que cal fer.
Mira, si veniu a Dos Rius i ens ajudeu…
jo em lliuraré quan s'acabi la batalla
i m'enfrontaré a la justícia de la Llum.
Per això has vingut, oi?
Fins a les muntanyes. Per arrestar-me?
No malgastaré la vida dels soldats per promeses buides.
Si els trollocs no et rematen, ho farem nosaltres.
Què vol dir això, després de "rei"?
És un nom.
"Aemon al Caar al Thorin."
L'últim rei de Manetheren, mort aquí en la lluita contra els trollocs.
"Al Thorin"?
Com en Rand al'Thor, el Car'a'carn?
Com que avui podria ser la nostra última nit plegats,
crec que cediré
i jugaré al petó de la donzella.
Si encara ho voleu, és clar.
Sabíem que t'ho repensaries.
Naps bullits o figues fresques?
Figues?
Gràcies a la Llum.
-Què? M'ho demanaràs? -El què?
Que et desvinculi de nou.
Encara falta perquè comenci la batalla.
Tindries unes hores de pau.
Deixa'ns vinculats.
Si ha de ser la nostra última nit plegats, no vull perdre'm res de tu.
I no mentia sobre les figues.
Mira què m'ha donat un dels aprenents.
Seràs malparit!
Que no ho sents?
A través del vincle?
Com l'estic… gaudint?
-T'agrada, oi? -No.
Això ho feies amb ell…
Tu i jo…
farem coses noves.
Si vols agafar algú per sorpresa, treu-te les dagues de la màniga.
No ets divertit quan esperes la mort.
Està bé sentir por abans d'una batalla.
El meu pare sempre en té i n'ha lluitat dotzenes.
Tu tens por?
És clar que no. No soc una criatura.
Morir no em fa por.
És tot el que hi ha abans.
Veig les seves cares.
Mirant-me quan s'adonen que els he dut a la mort.
Sense tu, seria encara pitjor.
-No haurien ni lluitat. -Doncs ho han de fer.
És casa seva.
Però no és la teva.
Per què lluites tu?
Sé que no és només per mi.
Potser és perquè t'ho qüestiones,
quan la majoria no ho farien.
O perquè el teu amic va bufar el Corn
i em va robar la meva opció de glòria.
O potser perquè m'atrauen les causes perdudes.
La qüestió és que soc aquí.
Per sort per a tu.
No et vull veure morir.
No ho veuràs. Aguantaré més que tu.
Ho dic de debò.
Mira, si t'importo, marxa ara,
que encara pots.
Si us plau.
Doncs depèn.
¿Vols que m'allunyi
per por de fotre'm una destral al pit com a la teva dona?
Prou!
T'has passat, Faile.
Ves-te'n.
-Que marxis, t'he dit! -Obliga'm, si tens ous.
Potser t'adonaràs que no m'has de salvar.
Trio lluitar, com fa tota la resta.
Com va fer la teva dona.
Ens mereixem respecte abans de lluitar i honor en acabar.
Reserva't la culpa per als enemics que fugin.
MIRA, AMB MI JUGARÀ…
SI EL PETÓ ÉS DOLENT, ENFONSEM LES LLANCES…
SI CONTINUEM, EL MATAREM…
Hem oblidat demanar permís per jugar a la mestressa.
Sí.
Han mort gaires homes jugant al petó de la donzella?
I dones.
Aleshores, en aturar el joc, m'heu salvat la vida.
Has pagat el teu toh.
Ara ets lliure i podeu tornar a casa.
És deshonrós enganyar una aiel amb el toh.
Parlem un moment, germana?
Ha utilitzat el joc per enviar-nos a casa abans de la batalla.
Ha arriscat la seva vida per salvar-nos.
A totes dues.
El toh de la Chiad queda saldat.
Ara soc jo qui està en deute.
I jo la segueixo allà on vagi.
Us he vist practicar amb l'Alanna Sedai.
Les Cauthon tampoc no valem gaire com a canalitzadores.
-No és cert. -I per què no va tornar amb tu en Mat?
-És…? -El Corn de Valere.
El vostre germà el va bufar. És tot un heroi.
-Sembla una bufeta d'ovella. -Segur que sona igual.
Escriuran cançons sobre ell. Potser en podeu crear la primera.
-Sobre en Mat, el bufabufetes? -El seductor d'ovelles?
Trollocs! A la carena!
Hi ha 500 torxes pel cap baix.
Deuen tenir amics de l'Obscur.
Cal que ajustem els plans?
Siguin 500 o 5.000, trollocs o amics de l'Obscur, tots cremen igual.
Sense els ponts, els trollocs no creuaran aigües fondes.
El pas és l'única via d'accés.
Encara els podem contenir allà dalt.
Caldrà desgastar-los per fer-los marxar.
Si no ho aconseguim al pas, ho provarem a l'entrada,
i altre cop a la plaça,
i de nou aquí a la fonda, i aleshores…
Em sap greu. No sé per què ens has fet venir.
No emprarem armes, ni tan sols per aquesta causa.
No us ho demanaria mai.
Però ningú no corre com els tuatha'an.
Després de l'últim atac dels trollocs,
el Cercle de Dones va cavar un túnel secret,
des de la fonda fins a les muntanyes.
Si la batalla sembla perduda,
us endureu les criatures i fugireu?
No hi ha fulla sense llavors.
Seria tot un honor.
Gràcies.
Tothom al seu lloc.
La Llum sia amb vosaltres.
Les defenses no aguantaran
mentre els trollocs puguin rebre reforços a través del portal.
L'he de tancar per sempre.
-Vinc amb tu. -Si te'n vas, els vilatans plegaran.
Ens en sortirem.
Entesos.
Però, quan el tanquis, no torneu.
Aneu a casa, a l'stedding. Recupereu-vos.
És una ordre?
Tres guerrers no faran cap diferència,
però un llibre sí, si perdem.
Assegura't que ens recordin.
Potser els que vinguin després aprendran de les històries.
I, quan l'Ombra els encalci, guanyaran.
Cuida't, Loial, fill d'Arent, fill de Halan.
El teu nom és música per a les orelles.
I juro
que el teu nom serà música per a les orelles del món,
senyor Perrin Ullsdor.
No em diguis així.
A veure la teva espasa.
Molt esmolada.
Bona feina.
Tanqueu la barrera.
Seguim les passes dels pares,
el sender que van deixar les mares.
Van comprar la terra amb la seva sang
fa molt temps.
Fa molt temps.
-Cantem. -Cantem sobre Manetheren.
-Plorem. -Plorem per la sang d'Aemon.
-Cridem. -Cridem per Manetheren.
Fa molt temps.
Maksim, prepara't!
Arquers, prepareu fletxes!
Apunteu. Dispareu!
-Altre cop. -Prepareu!
Apunteu, dispareu!
Déu-n'hi-do, amb els arcs.
Ara els escuts!
Protegiu-vos mútuament!
Aguanteu!
HI HA POCS GUÀRDIES, TOTS EXPOSATS…
COI D'AIGUAMOLLENCS. FINS I TOT ELS MERCENARIS SÓN TOUS.
-Necessitem reforços. -Ja?
Són ordres del senyor.
Hem de prendre el control del portal abans que arribin els reforços.
Maksim, ara! Maksim!
Arquers, amb mi!
Atenció. Prepareu fletxes!
Apunteu!
Dispareu!
Prepareu!
Apunteu! Dispareu!
Estan penetrant!
Maksim, ara!
Vinculeu-vos amb mi.
Enrere!
Tothom enrere!
Després d'això, a veure qui l'aguanta.
Ha sigut molt millor que els rajos.
Ja està? Es rendeixen?
Amb sort, sí.
Ves, a veure què passa.
Protegirem el pas.
Ves-hi!
Tanqueu les portes!
Alanna?
-Alanna, has vist on han anat? -S'han retirat al bosc.
Una retirada tàctica? Els trollocs?
Això no encaixa.
Les armadures, la disciplina… Els trollocs no lluiten així.
Alguna cosa els controla.
Què passa?
Alanna, darrere teu!
Alanna!
Ajudeu-nos!
Protegiu-la!
No, Daise!
Ajudeu-nos!
Protegiu-vos!
Porteu-la sota cobert.
Sota cobert, ja!
Daise! Torna-te'n…
És la vostra Aes Sedai?
Ha caigut.
Els trollocs! Ja tornen!
No podem lluitar sense l'Aes Sedai.
Hem de fugir. No som soldats!
Els soldats no guanyen batalles.
Les guanyen els necis que no es donen per vençuts,
els tossuts que no volen caure i morir,
o els rebels que no es deixen esclafar per la Roda i li claven pals als rajos.
Què me'n dieu?
Podeu ser així a Dos Rius?
Podeu?
Com el podem tancar? Ni tan sols és obert.
-Avendesora. -Ep, no ho toquis!
Només es pot tancar per sempre des de l'altra banda.
Em protegireu mentrestant, Bain i Chiad, donzelles de la Llança?
Perrin!
Maksim, el pas…
Ens faltava l'Alanna.
Hem aguantat tot el que hem pogut. El teu poble t'honora.
-Els contindrem als murs. -Sense les Aes Sedai no podrem.
-Som massa pocs. -Ja ho sé.
Noies, podeu fer com la darrera vegada?
Els teixits de guariment?
Ho estem intentant.
No sé què passa. No funciona.
Tranquil·les, avui ja heu fet prou esforços.
Estic molt orgullosa de vosaltres.
Em sap molt greu.
Què és aquest corn?
Qui són?
Els Capes Blanques! Venen en to de pau!
-Obriu les portes. -Gràcies a la Llum!
Els carallots han vingut, finalment.
-Heu vingut. -Hem fet el que calia.
Com heu arribat?
Pel pas de la muntanya.
I els trollocs?
Quins trollocs? Estava abandonat.
Hi eren fa una estona. És impossible que l'hagin abandonat.
Padan Fain. Ve amb tu?
És un amic de l'Obscur.
-Tanqueu les portes! -Deixeu-les com estan!
Ataqueu!
Arquers, cosiu-los a fletxes!
Mateu-los!
Va, línia defensiva! Protegiu la plaça! Ja!
Protegiu la plaça! A les vostres posicions!
-No sabia això d'en Fain. -Doncs mal fet!
Marxeu! Ara!
Cercle de Dones, en posició!
-Aram… -Sí. És l'hora?
Peus, a volar.
No tingueu por.
Shiaine!
On són els reforços?
Són lluny?
Heu estat vosaltres.
Sense l'Aes Sedai?
No us separeu.
-Hem d'endinsar-nos més al bosc. -Sí.
Correu!
Morirà tothom per culpa meva. Els he fallat.
Necessitaven llibertat i ara ja no temen res.
Què donaries tu per Dos Rius?
Tot.
Doncs mostra'ls-ho.
Queda't al darrere.
-Deixa de… -Mata els que jo no pugui!
Dos Rius! Amb mi!
Protegiu la plaça! Protegim-la tots!
Protegiu la plaça!
Per Dos Rius!
Aguanteu!
Fem-los retrocedir!
M'encanta el Cercle de Dones.
Fora d'aquí, mocoses.
Vosaltres.
Per la mare!
N'hi ha massa!
Mata'l!
Per què? Per què ens ho fas? Per què ens detestes?
Detestar-vos?
Tant em feu.
Tant em fa aquest lloc.
El Gran Senyor vol esborrar Dos Rius del mapa
per alliçonar el Drac Renascut.
Així que…
mata'm o deixa'm viure.
Però vindran milers de trollocs a través del portal.
Enguany no hi haurà fanalets al Bel Tine.
Sembla que els vostres reforços no venen pas.
Tinc unitats de sobres aquí.
I com és que fas ferum de pànic?
Per Dos Rius!
Ho veus?
Som pastors i pagesos, ni un sol soldat entre nosaltres.
Però ets l'únic que té por de morir.
Pacta amb mi.
No.
Tu pactes amb mi.
Si vols viure,
només tens una opció.
Ordena la retirada.
Sé que tu els controles.
Has sigut tu tot aquest temps.
Fuig ben lluny d'aquí per no tornar mai més…
o mor aquí i ara, per no res i per ningú.
I confies que mantindré la promesa?
Confia que jo compliré la meva part si no ho fas.
Guerrer.
Ens duràs cap a la Torre?
No.
Crec que l'Entramat espera més coses de nosaltres.
Ara que m'heu salvat la vida dos cops.
Et dediques a reparar olles i cassoles, oi?
Em fa la sensació que Dos Rius necessitarà un nou ferrer,
per si et vols quedar.
Li he dit que…
Li he dit que marxés a casa.
I s'ha deixat el llibre.
Sabia que no tornaria.
La vida és un somni del qual ens hem de despertar
abans de tornar a somiar.
Que la teva ànima trobi aigua i ombra,
Loial, fill d'Arent, fill de Halan.
El teu nom és música per a les orelles.
"La Roda gira,
i l'àguila vermella de Manetheren esdevé un llop.
Dos Dius s'enfronta tot sol a l'Ombra
amb un ferrer al capdavant.
Un home que va acceptar el paper no perquè volgués liderar,
sinó perquè el poble el volia seguir."
Dos Rius.
Teníem un tracte.
De què parla?
¿Et lliuraràs a la justícia de la Llum,
com vas prometre?
Suposo que us feu dir Fills
perquè és evident que no sabeu comptar.
No. Pareu!
Vindré.
Ets boig? Et mataran.
És la seva decisió.
Com la teva va ser lluitar.
La meva és deixar de lluitar.
Ho pots respectar?
La violència no s'atura fins que algú diu "prou".
Deixeu-lo anar!
"Un home honrat,
a qui van arrabassar la família,
però que es va mantenir ferm en el dol
i va protegir tots els qui va poder.
Perrin Aybara…
el meu amic."
Visca en Perrin Ullsdor,
senyor de Dos Rius!
-Visca el senyor Perrin! -Senyor Perrin!
Senyor Perrin! Senyor Perrin!
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu Guillermo Parra