V noci vyrazíme do Tančika.
Išamael mi chtěl vzít má vidění. A místo toho jsem si vybrala tebe!
-Zatracenej hajzl jako on. -Mami?
Bělokabátníci. Zatkli Natti Cauthonovic a její dcery.
Perrin Aybara chladnokrevně zavraždil tvého otce.
O pár strážců už jsem přišla.
Když však umře jeden z trojice,
komu ten smutek náleží?
Pořád se mi zdá o ženě, která mi ublížila.
Pak je naživu.
Existuje způsob, jak bych mohla uniknout temným přísahám.
Jestli mi budeš stát v cestě, nikdy ti to nezapomenu.
Co navrhuješ?
Ve sněmovně vyvoláme hlasování o tom, zda najít a spoutat Randa al’Thora.
Mezi skleněnými pilíři
půjdeš ve šlépějích svých pokrevních předků.
Existuje sa’angrial stejně mocný jako Callandor.
Pro ženy. Sakarnen.
V Rhuideanu najdeš tři kruhy.
Když kterýmkoli projdeš, uvidíš svoji budoucnost.
Zas a znovu, v různých obměnách.
Co je to, Moiraine?
Jak jsi to vnímal ty?
Euforicky.
A jak ještě?
Nevím.
Jako hlad nebo žízeň.
Ale silnější.
Cos viděla v těch kruzích?
KOLO ČASU
Co říkali ostatní náčelníci?
Prohlásí Randa za Kar’a’karna?
Ve snu mluvíme jen s moudrými.
Pokusí se svého náčelníka přivést do Alcair Dalu za Randem al'Thorem.
Někteří budou reagovat jako Šaidové, když se z Rhuideanu vrátil.
Překvapuje tě, že ho Sevanna a Couladin odmítli?
Není jedním z nás.
A čí je to vina?
Nemůžu učit někoho, kdo se učit nechce.
Nemůžeš?
Nemůžeš.
Každé ráno, když se probudí, na něj budeš čekat
a nehneš se od něj, dokud zase nepůjde spát.
Tím zahájíš svoji cestu, jak se naučit,
co to znamená být moudrou.
On Kar’a’karn je.
O tom není sporu.
To je Držba Chladné skály, sídlo Taardadů.
Počkáme tu, dokud do Alcair Dalu nedorazí i ostatní náčelníci.
Žádám o povolení vstoupit, správkyně.
A já ti ho uděluji, náčelníku.
Stíne mého srdce, ty sem smíš vždycky.
Děkuji, správkyně mého srdce.
Moji ženu Bair už znáte.
Teď se seznamte s mou ženou Lian.
Dědo!
A s mojí vnučkou Alserou.
Ty jsi Kar’a’karn?
Babička říká, že jo.
Jsem.
Už ho nemůžeš dál hlídat, Egwain Sedai.
My se teď vydáme do snu. Připojíš se k nám?
Ten tvůj růžový parfém je pěkně silný.
Do místnosti vchází krok před tebou.
Pamatuju si ho z tvých hodin, když jsem bývala novickou.
Nejposvátnější komnata
v nejsvětější instituci na světě,
a ty sis ji vyzdobila jako rybářskou chatrč.
Získat soukromou audienci nebylo snadné.
Předpokládám, že nechceš probírat jenom můj vkus.
Předpokládáš, že na něm nezáleží, ale opak je pravdou.
Tato Věž bývala zářným příkladem pro celý svět.
A teď...
Kolik královen a králů sedělo v těchto prostých křeslech
a šlapalo po těch drsných kobercích?
Ne každý chce, aby se mu točila hlava z vůně růží.
Kde je Elain?
Její bratři ji postrádají.
Je na cestě, na kterou jsem ji vyslala.
Dobře chráněná.
Královnu Morgasu jsem o tom už informovala.
Tvoje sítě se pářou, Matko.
Všichni to vidí.
Chci ve sněmovně vyvolat hlasování.
Abychom Draka Znovuzrozeného spoutaly, jak už jsi to dávno měla udělat.
Tak uvidíme, jak to dopadne.
Předpokládám, že teď to máš pod větší kontrolou,
než když jsi proti mně šla ve sněmovně naposledy.
Kde je Moiraine Sedai?
Byla vyhoštěna.
Určitě ti pořád píše.
Vzpomínám si, že když jsi byla novicka, lísala ses k ní jako zamilované štěně.
To už je dávno.
Lidé se nemění, matko.
Mnohé jsi ošálila, ale já vím, co jsi zač.
Špína od řeky.
Stejná, jako když jsi v devíti letech vešla do Věže poprvé,
bosá a špinavá.
Ještě něco?
Amyrlin mívá nabitý program.
Ne... matko.
Děkuji za tvůj čas.
Dáš si čaj, sestro?
Pak si možná budeš moct dát i něco malého na zub.
Je...
Horký?
Tak akorát.
Nebo by sis radši dala víno?
-Verin. -Matko.
Už máme přesné počty.
Černé adžah pracují v takzvaných Srdcích po třech sestrách.
Každá má jeden oddělený kontakt v jiném Srdci.
Díky tomu je žádná nemůže prozradit všechny.
Liandrin se povedlo propojit čtyři Srdce.
Takže to je 12 sester.
Tehdy jich na nás zaútočilo 11.
Takže minimálně jedna tu stále je.
Potřebuju vědět, jestli je to Elaida.
Liandrin odjela a záhy přijela Elaida.
Jedna vůdkyně zmizí a nahradí ji jiná.
Taky bych ze všeho nejraději znala pravdu,
ale nemůžeme nedůvěru zaměňovat za jistotu.
Jestli poruší tři přísahy, bude to důkaz.
Pokud k černým nepatří, je to běh na dlouhou trať.
Žoija a Amiko.
Kdyby Elaida zjistila, že její sestry držíme v 13. depozitáři...
Třeba by je šla zachránit.
Nebo umlčet.
Výborně.
Připrav návnadu. Nenápadně.
Zjisti mi pravdu, ať můžu Elaidu připravit o hlavu.
Verin.
Mohla by sis prostě obléct ten pytel, co tu v Dvouříčí nosí.
Anebo bychom mohli naskočit na loď a jet do nějakého města na pobřeží.
Ten obchod v Ebú Daru miluješ.
To chceš odjet?
Už?
Myslela jsem, že pokukuješ po tom pekaříčkovi.
Pokukoval jsem.
Ochutnalas ten chleba?
Posily bělokabátníků právě vjely do hor.
Chceš zachránit Cauthonovy? Radši pojďme hned.
Mokřiňani se o milence nedělí?
Obvykle ne.
To chceš od jednoho člověka docela dost.
Možná až moc.
-Chudák Egwain. -Nemusíš se se mnou bavit, abys věděla.
Když spolu Aielové jedí, je slušnost se s člověkem vedle bavit.
Až na nás, co musíme někoho učit, místo abychom společně jedli.
-Učit mě taky nemusíš. -Pravou rukou.
Chutná ti ta dýně, Rande al’Thore?
Jo.
Tu jsem vypěstovala já.
Fakt?
Je skvělá.
Motai?
Je to lahůdka.
Hlavu nejez. Bude tě kousat až do žaludku.
Delikatesa.
Moiraine Sedai, dáš si taky?
Dojedla jsem, díky.
Ne, jen seď.
Můžeme.
Tak dávej pozor, Egwain.
Musíš nás poslouchat, pamatovat si a dělat, co ti řekneme.
A především už nesmíš vstoupit do Tel’aran’rhiodu,
dokud ti to já nebo Melain nepovolíme.
Přistupuješ na to?
-Přistupuju. -Dobře.
Nezapomeň,
že Tel’aran’rhiodu se může dotknout kdokoli,
ale jen pár do něj může skutečně vstoupit.
Nejde o součást jediné síly, ačkoli si to Aes Sedai myslí.
Já usměrňovat neumím, ale sny chodím stejně jako Bair.
Vstoupíme teď do světa snů.
Ale není to bez rizika.
Smrt ve světě snů znamená smrt i tady.
Jsem připravená.
Lehni si.
Až ten mosazný hřebík dopadne, uslyšíš to i ve snu.
Jestli se ztratíš, přivedeme tě zpátky.
Zavři oči.
-Jsme... -Ano. Tohle je Tel’aran’rhiod.
Vypadá to tu stejně.
Ale není. Jsou tu věci, které by ti mohly udělat šrámy na duši.
Které by ji mohly pozřít.
-Jak se to... -Bála ses, tak jsi chtěla zbroj.
Neřízené myšlenky jsou ve světě snů problém. Ovládni je.
Když usnu, jsem...
Jsem zpátky v kotcích ve Falme.
To je jen tvůj sen, ne Tel’aran’rhiod.
-Copak v něm nejsou všechny sny? -Ne.
Obyčejní lidé
se někdy ze snů na chvilku zatoulají do Tel’aran’rhiodu.
A mokřiňani se diví, proč tolik lidí umírá ve spánku.
Takže ta žena, co mě pronásleduje,
mi taky může vstupovat do snů?
Máš nad svými sny moc.
Pokud ji tam nechceš, prostě věř, že tam není.
Jestli chceš být někde jinde, prostě věř, že jsi někde jinde.
Nic víc v tom není.
Bair? Melain?
Haló? Nechtěla jsem...
Bair?
Jsem moc ráda, že tu jsi.
Měla jsi pravdu.
Pronásleduje ji jedna z Duší Stínu.
Máš štěstí, že žiješ, děvče.
Jak ses ve snu dostala z toho chrámu?
No... Věřila jsem, že to dokážu.
Je moc nedočkavá. Chápe to všechno moc rychle.
Kdo jsou ty Duše Stínu?
Mokřiňané jim říkají Zaprodanci.
Vím, že dřív jsi často byla na straně Siuan...
Bílé adžah není na ničí straně.
Kromě zdravého rozumu a logiky.
A logika na její straně často bývala.
A co kdyby ne?
Co kdybych ti dokázala, že od chvíle, co usedla na stolec,
se snaží Věž zevnitř zničit.
Řídíme se pravdou.
Chápu,
Alviarin Sedai.
Děkuji.
Adeleas Sedai.
Ano?
-Zdravím. -Zdravím.
Růže.
Můžu ti nějak pomoct? Kam jdeš?
-Verin Sedai říkala... -Běž pryč.
Nebo tě zmrskám do krve, přijatá nepřijatá.
Cos byla raněna, neviděla jsem tě bez sestřina dohledu.
Jak se máš?
Chytila se?
Děkuju.
Opravdu to tvá sestra zvládne? V takovém stavu?
Ta zvládne cokoli.
Tušíš, kam tvoje sestra zmizela?
Neříkej.
Řekni.
Vždycky je tu něco, co její bystrou mysl zajímá.
Snažím se ji najít,
ale nevím, kam pořád mizí.
Potřebuje mě.
Ona je...
-Třináctý dezipo... -Depozitář?
Ano.
A co máme prozkoumat?
Černé adžah.
Tančiko se rozkládá na třech kopcích v Tančické zátoce.
Většina bohatých žije na vrcholcích...
Jo, děsně zajímavý.
...ale bohatství tam moc stálé není.
-Proto jsou obvyklejší krádeže... -Stačí.
Nic z toho nám s černým adžah nepomůže.
Liandrin bude potřebovat určité věci nehledě na to, kam pojede.
Ty si cestování
určitě představuješ jako nosiče se zlatým křeslem a zástupy dětí,
-co na tebe hází kytky. -Tak co chceš dělat?
Opít se pod obraz
a zeptat se na cestu k černým adžah starým jazykem?
Nechte toho. Oba.
Najdeme Liandřinu rodinu.
Známe její jméno. Třeba má ve městě příbuzné.
Ani nevíme, jestli se vážně jmenuje „Guirale“.
A dost! Už na to kašlu, jasný?
Jsme tady dole dva týdny! Jdu na palubu!
Ne, Mate! To nemůžeme.
Musíme tady zůstat.
To jediné jsme paní plavby slíbili
výměnou za cestu do Tančika.
To jenom proto, že nechtěla, aby se Nyneiva vrhla přes palubu.
Ta možnost tu je?
Zůstaneme tady dole.
Dohody s Mořským národem se porušovat nemají.
Jak poroučíš, Veličenstvo.
To ne.
To nemůže být pravda. Proplouváme kolem Větrolamu.
Další lekce zeměpisu. Paráda.
Jsme na cestě sotva 14 dní.
Lodě Mořského národa jsou rychlé, ale tak daleko jsme doplout nemohli.
-Možná se mi to zdálo. Možná... -Přesně.
Tak to jdem na palubu zjistit.
-Skvělej nápad, princezno. -Ne, Mate!
Paní plavby jsme slíbili, že zůstaneme...
Mate!
Pomoz mi do schodů, prosím.
Ne!
-Měly jsme dohodu, Aes Sedai. -Paní plavby, omlouvám se...
Pocházíš z hor.
Stojíš moc ztuhle. Jako bys do paluby vrostla.
Uvolni se.
Povol svaly na nohou.
Nech loď, ať se pod tebou hýbe.
Lepší?
Ano, trochu.
Můžeme prosím zůstat tady? Já už do té kajuty nechci.
Můžete, pokud chcete.
Námořníku!
Tamhle je pobřeží.
No do... Min!
Min, seš to ty?
Krev a popel. Nemáš být ve svojí kajutě?
Kašlu na to. Je mi to fuk. Ale řekni.
Máš kajutu? Můžu radši zůstat u tebe než s nimi?
-Tak pojď. -Pecka!
To nic.
Posily by měly dorazit zítra
a pozítří by měly být připravené vytáhnout na Dvouříčí.
-Už jde. -To nic.
Rád bych se dopátral pravdy o tom, kde je Perrin Aybara.
Jestli dovolíš.
Ne.
Nic se neděje.
Máte žízeň?
Nebojte. Nikomu se nic nestane.
Řekněte mi, co víte o Perrinu Aybarovi.
Prý se vrátil domů.
Přísahám, pane,
že jsme ho neviděly.
Skoro si na něj nevzpomínám.
Ale vím, kam by šel.
Kdyby se vrátil.
Kam?
Proč jsi to udělala?
Čarodějnice.
Jedna z vás je čarodějnice!
To já.
Ne, nemusíš to dělat.
Ne, prosím.
Prosím! Nedělej to!
Ne, prosím! Mami!
Pusť ji!
Tahle je připravená na tvůj výslech.
Natti a holky jsou v táboře.
Já se tam s Bain a Čiad vplížím.
Já taky.
Co? Ne, ty ne.
Já taky.
A ona taky.
Loial zůstane tady a připraví koně.
Plížení prý není zrovna moje přednost.
Je úplněk.
Nebe je bez mráčku.
Zajistím nám krytí.
Ne. Zůstaneš tady a vyléčíš dívky, pokud bude třeba.
Tak jsme se domluvili.
Zajistím nám krytí.
Sakra, jsou tam bělokabátníci.
Víš, co udělají, pokud zavětří byť jen náznak usměrňování?
Zajistím nám krytí.
Dobře.
Řekl jsem, že nepůjdeš.
Nerozhoduješ za mě.
Rozhodujeme společně. Aspoň kdysi to tak bývalo.
Poslední dobou mi to tak moc nepřipadá.
Vážně? To říkáš mně?
Chlapovi, co tě následoval na tuřínovou horu,
i když mu ani neřekneš, proč tu jsme?
Jsme tu, protože nejsi dost dobrý!
Poslední bitva se blíží.
Když jsem přijala tenhle prsten, přísahala jsem, že budu schopná ji vyhrát.
A víš, co mi došlo, když na nás černé adžah zaútočily?
Ony toho schopné jsou, ale my ne.
Bitvy nevyhrává politika ani proroctví.
Bitvy vyhrávají armády.
A pokud ji nikdo jiný nevybuduje, udělám to já.
Armádu sedláků?
Drak Znovuzrozený,
Nyneiva al’Meara, Egwain al’Vere.
Dvě nejsilnější usměrňovačky, jaké jsme kdy viděli.
Trubač.
Všichni pocházejí odsud.
V žilách jim tu proudí krev Manetherenu.
Krev válečníků.
Kašlu na amyrlin, Draky
i posranou Poslední bitvu.
Jediné, na čem mi kdy záleželo...
byl Ihvon.
A tobě?
Kvůli němu jsem bojoval.
Jestli chceš zahodit svůj život, jako jsi to udělala s tím jeho, do toho.
Ale já nebudu jen přihlížet.
Půjdu udělat něco, co má smysl.
Něco, co jsme měli udělat jako první.
Půjdu najít Liandrin.
A zabiju ji.
Maksime!
Pojď se mnou.
Tak.
Rozvázala jsem pouto.
Stydím se, že já sám jsem Malkier nikdy nepoznal.
Co za krále si nepamatuje na vlastní lid,
na vlastní království?
Al’Lane Mandragorane, byl jsi ještě dítě, když Malkier padl.
Hraniční státy byly nelítostné místo
už předtím, než je zachvátila Morna.
Ale náš lid v tom příkoří
vytvářel tak nádherné věci.
Slavnosti, poezii, tanec.
Ty dlouhé noci po tancování.
Co ti chybí nejvíc?
Smích.
Ty odcházíš?
Od Rhuideanu jsme spolu nebyli ani chvíli sami.
Moudrý chtějí, abych spala u nich.
Ať můžeme dál spolupracovat.
-Ale můžu zůstat. -Ne. Jen běž.
Určitě?
Viděla jsem to, Lane.
V Poslední bitvě nebudu.
A všechno, co jsme udělali a co jsme ztratili,
přijde vniveč, protože tam nebudu.
Jak si můžeš být tak jistá?
V každé budoucnosti, kde přežiju, Rand zemře.
Bude žít jedině tehdy...
když nebudu žít já.
Pojď ke mně.
To nic.
Řekni něco.
Zemřeš dnes?
Cože?
Vidělas v Kruzích, že musíš umřít dnes v noci?
Ne.
To je dobře.
Pak máš dnešní noc na to,
abys poseděla se starým přítelem
a napila se s ním.
Ach, Lane.
Už jsi...
Už jsi ochutnala...
aielský oosquai?
-Ne. -No...
To se máš na co těšit.
Dej mi ještě.
-Slyšíš to? -Co?
Nic.
Nic. Žádný zvracení.
Nemluvě o tom, že nedostávám lekce o politice, kultuře
a slavných kopcích Tančika.
Sleduješ mě určitě proto,
že seš mnou posedlá.
Že jo?
Protože je mnou posedlá amyrlin?
Nikdo tebou není posedlý.
Jako jo, říkáš to, ale i tak tu seš.
-A hele. Co je to? -Mate.
Dáma je umělkyně!
-Skrytá umělkyně. -Ne, počkej.
Min.
Co je to, Min?
Co je to?
Moje vidění.
Snažila jsem se rozpomenout na detaily, abych...
tomu mohla zabránit.
Jasně.
Jasně. No, máme štěstí, že se tvoje vidění pořádně nenaplňujou.
Že?
Však Randa jsem nezabil, že ne?
A nezabiju ani sebe.
Teda, nejspíš ne.
Leda bych se musel vrátit do tý kajuty.
Prosím tě.
Tady to není o moc lepší.
Jsem hned vedle vás.
Věř mi, že tyhle stěny jsou jako papír.
Nyneivo, podívej.
Vzbuď se, podívej.
Podívej, co dělá.
A proto Aes Sedai nesmějí být na palubě,
když cestují s Mořským národem.
Ve Věži se říká, že vaše usměrňovačky jsou tak slabé,
že se sestrami stát nemůžou.
Až se vylodíte, radši tomu věřte dál.
Proč byste se nechtěly učit ve Věži?
Existuje spousta způsobů, jak být usměrňovačkou.
Spousta způsobů, jak být ženou.
Ty se zdroje dotknout nemůžeš.
Ale můžu.
Někdy.
Ale neovládám to.
Jistěže ne.
Usměrňování je jako moře.
Nejde ho ovládnout.
Proudí. Ať chceš, nebo ne.
Patříš k těm, co se neradi vzdávají kontroly?
Poznám to. Dokonce i na tvých nohou.
Jedna z vás bojuje o pevnou půdu pod nohama,
zatímco druhá chce, aby ji moře smetlo z cesty, která jí byla vybrána.
Jedna má mořskou nemoc a druhá ne.
Musíte mi slíbit,
že o našich hledačkách větru ve Věži nic neprozradíte.
Slibuju.
Budeme mlčet.
Dobře.
Tak si běžte sbalit. Brzy budeme v Tančiku.
Kde jsi byl? Myslela jsem, žes spadl přes palubu.
Narazil jsem na kamarádku.
Tohle je Min.
Min, tohle jsou Nyneiva a Elain.
Byla jsi v Bílé věži. Služebná?
-Jo. -Vlastně je to špionka amyrlin.
Asi ne moc dobrá, když to všichni vědí.
Fal Dara.
V té taverně. Jsi ta věštkyně, co Randovi řekla, že je Drak.
Mně zase řekla, že Randa zabiju.
Takže asi ani jednu svoji práci moc dobře neděláš.
Země na obzoru!
Tak jo. Jdeme.
Myslíš si, že půjdeš s námi?
V Tančiku jsem už byla. Může někdo z vás říct to samé?
Navíc vám chci pomoct.
Vážně.
Vím, že hledáte černé adžah.
A já mám náhodou s Liandrin Sedai osobní zkušenost.
To my všichni, ne?
Můžeme jí věřit, Mate?
Ano.
Uhni. No tak.
Nemluvte nahlas. Obzvlášť ty, princezno.
A neukazujte, že jste při penězích.
Nikomu se nedívejte do očí.
Ani ty, Mate.
Nedělám si srandu, tohle místo je nebezpečné.
Fajn, budu sekat dobrotu.
Pojďme.
Vrátily se.
Ony ne.
Překvapuje vás, že mě vidíte, sestry?
Elaido Sedai.
Mluvte.
Chci znát jména všech sester z černého adžah.
Naše přísahy nikdy nezradíme!
Ani naše sestry!
Je jedno, kolikrát se budeš ptát.
Věřím ti.
Řekni mi jejich jména.
Znám jen jednu.
Její jméno.
Řekla jsem amyrlin, že budu vyjednávat, pokud...
Já nejsem jako Siuan Sanče.
Já s tebou nevyjednávám.
Tuhle celu živá neopustíš.
Dokud mi neřekneš její jméno, bude pro tebe existovat jenom bolest.
Jmenuje...
Někdo poslal šedého muže, aby Žoiju s Amiko umlčel.
Ve Věži musí být ještě další černá.
Ty...
Navedla jsi mě sem?
Asi jsem tě špatně odhadla, sestro.
Tudy.
Ta mlha...
Co s ní, pane?
Ta poslední čarodějnice byla jen hračka.
Chceš se naučit, jak dopadnout ženu se skutečnou mocí, dítě Byare?
-Perrine! -Hele, nemáme moc času.
Mlčte a poslouchejte ji. Dostaneme vás odsud.
Perrine, co to máš s očima?
Je s tebou Mat?
Ne. Ale je v pořádku.
Ne.
To nic. Jsou to kamarádky.
Pojďte. Honem.
Jo. To nic.
-Kde máte mámu? -Odvedli ji tamhle.
Ochrání vás. Já skočím pro mámu.
Musíme zmizet.
Dělej!
Maksime?
Dvouříčáku.
Přišel jsi.
Tos udělal ty?
-Myslel jsem, že jsi dobrej chlap! -Byl jsem!
Než jsem tě poznal.
Faile?
Ne!
Ne. Vstávej.
Musíš vstát. Dělej.
Je moje. No tak. Pohyb!
Jak jsi mě našel?
Asi před pěti šípy jsi znovu navázala pouto.
Držím tě. Už jsem u tebe.
Napadlo mě, že tu budeš.
Nikdy jsi tu nebyla.
Ale ty ano.
Vidím, že sem chodíváš často.
Tady jsem si kdysi myslel, že nad svým životem nemám žádnou moc.
Že rozhodnutí jiných a vzor mají mnohem větší vliv než já.
Vzor se tká, Rande.
Kdo ho podle tebe tká, když ne my?
Viděl jsem tě. V Rhuideanu.
Než jsi osvobodila Temnýho.
Než jsi složila přísahy.
Už taková nejsem.
Ale jsi.
Pořád tu ženu v tobě vidím.
Viděl jsem ji už tehdy v Cairhienu.
Takovou mě chceš?
Jako povolnou hostinskou?
Nebylas povolná. Bylas rozhodná a statečná.
Chtělas ze světa udělat lepší místo. Aby lidi měli víc, než mají.
To chci pořád.
A nejen to.
Chci tebe, Rande.
Miluju tě.
Tvoje temné stránky i ty světlé.
Zamilovala jsem se do části tvojí duše, která chce svět zachránit,
a vždycky jsem milovala tu část, která ví, že ho bude muset rozbít.
Moudré říkaly, že mě chceš vidět.
Učí tě chodit ve snech?
Jo.
A umíš to?
Můžeš se se mnou ve snu za někým vydat?
Nevím. Možná jo.
Potřebuju předat jeden vzkaz.
V Tel’aran’rhiodu je to nebezpečný, Moiraine...
-Co je? -Je to legrační, nemyslíš?
Že mě zrovna ty varuješ před nebezpečím snů.
Před lety jsem to samé říkala já tobě.
Jde o něco, cos viděla v Rhuideanu?
Ano.
-A stojí to za to riziko? -Ano.
Tak dobře.
Zkusím to.
Připravená?
Ano.
Jsme v Tel’aran’rhiodu?
Jsme ve tvým snu.
Je to tu bezpečnější. Myslím.
Pokusím se tě odsud vzít přímo do jejího snu.
Nezapomeň. Cinknutí mosazného hřebíku tě probudí.
Moiraine?
Přicházím za tebou takhle, protože nemám čas.
Kde jsi?
-Prošla jsem Kruhy v Rhuideanu. -V Rhuideanu?
Jsi v Aielské pustině?
Viděla jsem statisíce budoucností.
A vím, že dvě věci jsou pravda.
Jestli se Bílá věž nepodvolí Randu al’Thorovi...
Rand Poslední bitvu prohraje.
To je vše.
Ne. Takhle se chovat nebudeš.
Ne ke mně.
Co bys v Cairhienu udělala, kdybys věděla, co tehdy já?
Co bys udělala?
To samé.
-Možná něco horšího. -Tak proč mě trestáš?
Myslíš, že já sama sebe netrestám?
Obě jsme měly úkol.
Já měla najít Draka Znovuzrozeného.
Tys měla Věž připravit na to, aby ho následovala.
Další selhání si dovolit nemůžeš.
Měla jsi to být ty.
Ve Věži jsi měla zůstat ty.
Jsi silná, chytrá a nemilosrdná.
Nenechala by ses stolcem pohltit.
Já si moc snadno dělám nepřátele.
Především bych stolec nikdy nezískala.
Kéž by...
Kéž bychom tehdy do Gitařiny pracovny nešly.
A co, měly jsme ukrást koně
a odjet do Tearu, abychom žily u řeky?
Ano.
Ne. To, co jsme měly, jsme zničily, Siuan.
Nejde to napravit. Ne v tomhle životě.
Tak si tě najdu v tom příštím.
Znovu a znovu, dokud to nenapravíme.
A já na tebe budu čekat.
Pokaždé.
Miluju tě.
Nyneivo?
Nyneivo, jsi tady?
Slyšíš mě?
Poslouchej. Co slyšíš?
Vítr.
Co ještě?
Hele, na zemi už nikdy spát nebudeš.
Jsem na tebe pyšná.
Je krásnej, že?
Ano.
Vyrobil ho Perrin.
Poctivá práce z Dvouříčí.
Hopsale, neskákej.
Překlad titulků: Markéta Klobasová
Kreativní dohled Kateřina Hámová