ANTERIORMENT
Cerco el Car'a'carn.
"Vindrà de l'oest, de més enllà de l'Espinada del Món.
De la sang, però criat sense la sang."
El meu deure és escortar en Rand al'Thor fins a casa,
per tal que salvi el meu poble i el destrueixi.
Els tuatha'an no farien mal.
La majoria ni tan sols van fugir.
Els tuatha'an seguim la filosofia de la fulla.
Rebutgem la violència.
A l'última era, el nostre poble coneixia una cançó
que va dur harmonia al món.
Sé que protegir en Rand, guiar-lo,
és l'únic que importa.
T'ha estat manipulant tot aquest temps.
No el pots controlar.
Vaig fer el que calia per protegir el Drac Renascut.
Ja no em pots dir què he de fer.
Et vaig dir que la mataria.
No si vols que t'ajudi.
Puc alliberar-me dels juraments.
Hi ha un sa'angreal per a dones: el Sakarnen.
I quan es proclami Car'a'carn?
Encara no us heu guanyat el títol.
No heu passat el Judici de Rhuidean.
On tenies el cap en aquest últim moviment?
Enlloc.
Doncs costa molt no ser enlloc.
M'ho va ensenyar mon pare quan aprenia a tirar amb arc.
Imaginar-me una flama i tirar-ho tot a dins,
la por, l'odi, l'enuig, fins que la ment es buida.
Només queden la flama i el buit.
Era un mestre de l'espasa?
No en sé gaire cosa, d'ell.
Només que va ser soldat de jove, abans de tenir-me,
però la nostra vida eren les ovelles i les muntanyes.
Seguíem la pluja i l'herba.
Muntanya amunt a l'estiu i avall a l'hivern.
Ens coneixíem els boscos, els prats i els rius.
També t'acabaràs coneixent això.
Quan la mare d'un anyell mor en el part,
fem un tall a la nova mare
i taquem l'anyell amb la seva sang, perquè l'accepti.
Jo m'hi assemblo.
La seva sang em corre per dins.
Però no soc un d'ells.
No ho seré mai.
Però ho vols ser?
Hi ha tantes coses que no puc ser…
M'encantaria poder-ne fer alguna.
Bé…
No seràs mai virtuós amb l'espasa si fas tants descansos.
No siguis mandrós.
Branda l'espasa com t'he ensenyat,
pensa en la flama i el buit
i aquest cop intenta-ho de debò.
Va.
A Dos Rius teníem una dita
sobre l'olla que no bull mentre la mires.
Si fos tan fàcil evitar que una olla bulli…
Aquí tenim aigua i ombra de franc.
Hi sou benvingudes, tant com ho són les germanes.
Només tenen servents les sàvies?
Són gai'shain, no pas servents.
En la dansa de les llances,
es rep el ji màxim tocant un enemic armat sense matar-lo
ni fer-li cap mal.
Els que són tocats es converteixen en gai'shain.
Trobo que us esteneu molt en respostes que no ens interessen.
Què us interessa, Aes Sedai?
Com sabíeu que veníem?
Les sàvies veuen molts camins.
El que passa o comença a passar es veu millor
que allò que passarà o podria passar.
No hem vist pas l'Egwene.
Simplement, era esperable que el jove Rand al'Thor vingués.
I, si no,
era un fet que moriria,
i els aiel també.
Però ha vingut
i, si sobreviu a Rhuidean,
almenys alguns aiel sobreviuran. Ho sabem del cert.
Si no haguéssiu vingut, hauríeu mort.
Si l'Aan'allein no hagués vingut, hauríeu mort.
Si no supereu Rhuidean…
No us ho hauríem d'haver dit.
Les dones veiem diversos futurs que es poden teixir a Rhuidean.
Res més que això.
El canvi apareix com una allau, tant si volem com si no.
Us vaig dir que no agaféssiu espases.
Els aiel no les fan servir.
Però jo soc aiel o no? Sembla que no ho tens clar.
Ningú no toca una espasa tan a prop de la Ciutat dels Núvols.
Ni tan sols vós.
Voleu que ballem, Aan'allein?
Ha arribat l'hora.
Prou de ximpleries.
Ja has jugat prou amb les llances.
-Més del que caldria. -Soc donzella de la Llança.
No vull pas ser una sàvia.
Et convoquen
i te'n vas al Mur del Drac a cercar el Car'a'carn?
No pots fugir d'allò que has de ser.
Jo també vaig renunciar a la crida.
Em pensava que era una dona molt forta i valenta.
Però, amb el temps, em vaig…
fer càrrec del meu deure,
la meva responsabilitat cap al poble.
El cadin'sor, Aviendha.
Les teves noves vestidures t'esperaran.
Us demano permís per entrar a Rhuidean.
Formulada la petició, te l'accepto.
La resposta és sí.
Si no tornes,
lliurarem les teves pertinences a la família, com a record.
Ara, les teves armes són una ment i un cor forts.
Branda'ls amb fermesa, com feies amb la llança,
perquè t'ajudaran en tot.
Torna amb nosaltres.
Tornaré abans no arribeu als empits de Chaendaer.
Penses entrar a Rhuidean demà?
Les sàvies diuen que molts homes esperen als empits durant setmanes.
-No soc com ells. -L'arrogància et…
Sé que hi he d'anar.
Què vols?
Vull que m'expliquis els teus plans per ajudar-te.
No ha estat mai la teva intenció, Moiraine.
No he fet res més.
Ara et penses que ho saps tot?
Vols que confiï en tu?
Digue'm que, faci el que faci, no intentaràs aturar-me,
que no m'utilitzaràs per als interessos de la Torre ni per als teus.
Digue-ho clarament perquè vegi que ho dius de debò.
No faré res per evitar que compleixis el teu destí.
Hi he dedicat la meva vida.
Però no em quedaré mirant mentre acotes el cap perquè te'l tallin.
No és suficient, Moiraine.
Ja som a prop de Rhuidean.
Ja hi heu estat, doncs?
-Tots els caps dels clans. -Pel judici.
Només en podem parlar amb altres que hi hagin estat.
Si tots els caps i les sàvies van a Rhuidean,
què té de diferent per al Car'a'carn?
Rhuidean deixa una marca
als pocs que en sobreviuen.
A cada cap, al braç esquerre.
La gent del Drac.
Així ens deien antigament.
El Car'a'carn,
el qui ve amb l'alba, en surt amb dues marques.
És com el reconeixerem.
Una ciutat als núvols.
Shaido.
Que la pau de Rhuidean us acompanyi.
Qui arriba a Chaendaer pot retornar als llogarets en pau.
No vessarem sang a terra.
Heu portat aiguamollencs a Rhuidean?
On és el teu marit, Sevanna?
Mort.
El meu nou marit, el seu fill Muradin, ha entrat a Rhuidean.
I encara no n'ha sortit.
I, si el meu germà fracassa, hi entraré jo.
No ho has sol·licitat, Couladin.
Si en Muradin fracassa, sol·licita-ho.
Som dos, prou per dir sí o no.
I per què veniu a Rhuidean, Rhuarc? No fas bona cara.
Però sembla que els Taardad encara conserveu el cap.
Us demano permís per entrar a Rhuidean.
Formulada la petició, us l'accepto.
Aquest home no és aiel!
La seva presència només portarà mort.
-La meva mare era aiel. -Potser el vostre pare, però la mare…
Es presenta com una dona!
T'estimes més ser sàvia, Couladin?
Posa't un vestit i vine amb mi. Veuré si et podem formar.
Fins llavors, silenci quan parlen les sàvies.
Melaine?
Cal fer-ho. La resposta és sí.
Preteneu que aquest aiguamollenc sigui un de nosaltres?
És tou.
Rhuidean el matarà.
Torna-te'n al campament, Couladin.
Tu també, Rhuarc. I vós, Aan'allein.
Això és cosa de sàvies
i de l'home que ho ha sol·licitat.
Tu també, Egwene.
Hi vull entrar amb ell.
Si fas la petició, no l'acceptarem.
Tu has d'acceptar qui ets i ell ha d'acceptar qui és.
Seguiu camins diferents.
-Sol·licito entrar a Rhuidean. -Moiraine.
No us ho hauríem d'haver dit.
Canvia res que m'ho hàgiu explicat?
Potser molt, potser gens.
Quan us vèiem passar pels Cèrcols, sempre ho demanàveu vós.
I què vèieu quan no hi passava?
Ja us hem dit més del compte.
Qui camina amb massa informació del futur trobarà la desgràcia,
per complaença amb el que creu que vindrà
o pels esforços en canviar-ho.
Formulada la petició,
us l'accepto.
Sí.
Moiraine Sedai…
a Rhuidean, hi trobareu tres cèrcols.
Quan en travesseu algun, se us mostrarà el futur
una vegada rere l'altra, canviant.
Hi veureu mil milers de girs de la Roda
i amb els Cèrcols sabreu, sens dubte,
el que és per a vós i el que no ho és.
Rand al'Thor…
A les columnes de vidre
refareu les passes dels vostres avantpassats.
Cada passa endavant serà una passa enrere en el temps.
A vegades desenes d'anys, d'altres centenars.
Liderar és saber d'on veniu,
entendre la sang que us corre per dins.
Hi heu d'entrar desarmats per honorar els darrers aiel autèntics.
Si dueu armes, les podeu deixar aquí.
Encara hi seran quan torneu.
Si torneu.
Estan units a Rhuidean.
Rhuidean pertany als morts.
No podran parlar amb els vius fins al seu retorn.
No els veurem fins que no tornin a caminar entre els vius.
Ell és del passat.
I ella és del futur.
Siau partits d'entre els vius
i no ens encalceu amb records del que s'ha perdut.
No parleu d'allò que veuen els morts.
Preparat?
No.
LA RODA DEL TEMPS
No sembla cosa dels aiel.
No.
I aquesta boira seca
és molt estranya.
Quan la miro, és com…
És com si veiés els fils del Poder Únic
i, de cop, desapareguessin.
Avendesora.
L'arbre de la vida.
Sabíem que els aiel el tenien,
però no sabíem on.
Diuen que té gairebé 3.000 anys.
Fa sentir…
en pau, sota les branques.
En teníem un d'igual on em vaig criar.
Els aiel van obsequiar Cairhien amb un plançó de l'Avendesora fa segles.
Era per saldar un deute encara més antic.
No hi havia cap arbre així a Cairhien.
No.
Perquè el meu oncle Laman, quan va ser rei,
el va fer tallar per fer-ne el tron.
Volia un tron que no es pogués copiar mai.
I llavors no ho sabíem,
però, per això, els aiel van creuar l'Espinada,
van deixar l'Erm i va començar la guerra.
Per matar-lo per haver trencat el jurament de protegir l'arbre
i incomplir el compromís de pau.
El van encalçar, arrasant les ciutats de Ponent,
fins que el van trobar
a la falda del Mont del Drac,
i allà el van matar.
Per això ma mare era al Mont del Drac quan em va donar a llum.
Per això vaig complir la profecia del Drac Renascut:
perquè el teu oncle va tallar l'arbre.
Estem connectats des d'abans que naixés.
A vegades el destí és tan fort
com una marea que ens escombra contra la nostra voluntat.
I d'altres…
és delicat com un tel.
No hauries d'haver vingut.
Muradin?
La Sevanna va dir que series aquí.
Janduin, què coi et passa? Lluita!
Janduin! Vine, de pressa!
La guàrdia d'en Laman no hauria de ser tan amunt.
L'he trobada.
On?
No.
Amor meu.
Amor, he trobat el seu rei.
El perjur.
L'he mort…
amb la meva llança.
Ombra del meu cor.
Hem guanyat.
Ni rastre del nadó.
No!
La meva mare.
El meu pare.
Cada passa endavant serà una passa enrere en el temps.
La Latra Sedai us ha convocat a tots.
Has d'accedir a tot allò que demani, Mandein.
La resta vindrà?
Alguns. La majoria.
He parlat amb mes germanes en somnis i totes hem somiat el mateix.
Els caps que no vinguin o que no hi accedeixin
perdran el seu nom.
Si no torno,
ajuda el nostre fill i les seves germanes a mantenir el clan.
Ho faré, ombra del meu cor.
Però recorda que hi has d'accedir.
Les Aes Sedai no deixen entrar armes a Rhuidean.
Latra Posae Decume.
Per què ens heu convocat?
Perquè els darrers aiel autèntics d'aquest món
són tots morts.
Per això sou aquí.
Els qui construïren la ciutat i plantaren aquest arbre.
Per què no dueu espases?
Està prohibit.
Però no sabeu per què.
Hi ha massa coses que no sabeu.
Les sàvies han dit que ens demanaríeu quelcom.
Qui sigui que us lideri ha de venir a Rhuidean,
tant els caps com les sàvies,
per aprendre d'on venien els vostres avantpassats
i per què no dueu espases.
Els qui no aprenguin no sobreviuran.
Només hem de venir?
Qui vingui liderarà els aiel?
No.
Qui liderarà els aiel vindrà més tard,
de la sang, però criat sense la sang.
El Car'a'carn vindrà de Rhuidean a l'alba
i us unirà amb vincles que no podreu destruir.
El Car'a'carn us retornarà a casa i us destruirà.
Què voleu de nosaltres?
Els caps passareu per aquestes columnes
i refareu les passes dels vostres avantpassats,
veureu el món a través seu i sabreu qui éreu i qui sou.
Sabreu per què les Aes Sedai us anomenem perjurs.
Jo hi passaré.
No temo el meu passat.
No som perjurs.
Cada passa endavant serà una passa enrere en el temps.
Cada passa endavant serà una passa enrere...
L'arbre de la vida.
El chora.
El chora Avendesora! Has fumat massa.
Afanya't. L'ancià Adan ens enxamparà.
És d'abans del Trencament, ho sabeu?
Diuen que et fa sentir en pau, assegut sota les branques.
Jo m'hi sento.
Ep, fora d'aquí!
Això val més que qualsevol de vosaltres!
En un test tan petit, aquest arbre no creixerà.
Va, nois. L'ancià Adan diu
que vam venir al desert a construir una ciutat.
Una ciutat de pau, només aiel, i que el plantarem aquí.
Ja.
El millor lloc per a un arbre, el desert…
Mama.
Què passa?
La teva germana.
Un grup de bandits
se l'han enduta.
Feia l'última bugada al riu.
També s'han endut la Colline.
-No. -No.
Les hem de rescatar.
No, no. Ni parlar-ne.
Tot anirà bé.
Va, si us plau.
Torneu al vostre carro.
Ara!
Tot anirà bé, bé anirà tot.
Tard o d'hora, tot s'arreglarà.
Ja l'heu sentida.
Encara són vives.
Se les han endut.
Hi hem de fer alguna cosa.
No podem.
Eren al riu.
Si en seguim els rastres…
Esperem a la fosca, ens hi colem i les rescatem.
Sense violència.
Les noies són a la dreta de la foguera.
Les despertaré sense fer soroll.
Les traurem mentre els homes dormen.
I si ells es desperten?
No deixaré la Colline aquí.
Apugeu-vos els tapaboques perquè no ens vegin la cara.
Maigran.
Lewin! Què hi fas, aquí?
T'escorxaré com a un porcell, brivall.
Grunyiràs com ta germana?
O només fugiu, vosaltres?
Maigran, desperta't. Amunt!
-Tenim por. -Hem de sortir d'aquí.
No, Lewin! No!
Tingues clemència, Llum.
-Lewin. -Charlin.
-Charlin? Estàs bé? -Lewin!
No. No.
No, no.
No, no, no.
Què hem fet?
No.
És una arma.
No té cap altre ús.
La filosofia de la fulla les prohibeix.
Una llança.
Pot ficar menjar dins les olles.
Què ha passat?
Els ha mort.
Els homes que ens feien mal.
En Lewis els ha mort.
No diguis aquestes coses, reina.
No ho facis.
És cert?
Digues.
Ens han intentat matar.
Han mort en Charlin.
Has matat?
S'havien endut la Maigran, avi.
Li han fet mal.
Què havíem de fer?
Enterrar els morts i continuar endavant.
Què, si no?
Tu…
ja no ets aiel.
Forasters, perjurs!
Mare?
Si us plau?
Mare.
Si us plau?
Qui ets? Per què em dius "mare"?
Tapa't la cara, foraster.
Jo tenia un fill amb un rostre semblant.
No el vull veure en un assassí.
Mama.
Tapa't la cara.
Mama.
I ara què fem?
Protegir-los.
Ells no poden ser violents,
però nosaltres sí.
Siau partits d'entre els vius.
El que és per a vós i el que no ho és.
Aviendha.
Mil milers de girs de la Roda.
Mil milers...
Què passa, petita?
-Atenció, tothom. Heu-la aquí. -Moiraine.
-La Vigilant dels Segells… -És un error.
-La Flama de Tar Valon… -No m'ho facis.
-La Seu Amyrlin. -Egwene! No, no ho facis!
Moiraine!
Al'Lan Mandragoran,
t'allibero del teu vincle.
Rand al'Thor…
acceptes el vincle?
L'accepto.
Moiraine!
El Drac Renascut.
Us juro lleialtat.
Adan.
Adan?
-Adan. -Avi.
El meu noi.
-I la mama i el papa? -Fillet meu.
Vine.
Jonai!
Ja n'hi ha prou, Jonai.
No podem continuar.
Què vols dir?
ENTERRAR ELS MORTS I CONTINUAR. QUÈ, SI NO?
Què, si no?
Els altres vindran. Ens trobarem a l'altra banda de l'Espinada.
La meva filla somiava que…
Anirem cap al sud.
Les Aes Sedai han mort l'últim home canalitzador.
La Terra es referma.
Trobarem un lloc segur on tornar a cantar les cançons de collita.
Recordes la cançó?
La recordo. No marxeu.
Pots venir amb nosaltres, Adan.
Si us plau.
No trencaré els juraments.
Les nostres fogueres sempre us rebran.
Partiu en pau.
La filosofia de la fulla és pau.
I ara què, avi?
Enterrem els morts i continuem.
Què, si no?
La teva mare veia coses meravelloses en somnis.
Com què?
Una ciutat al desert.
Un lloc on els aiel estarem segurs,
on ningú no ens farà mal.
On és?
Cap a l'est.
Cap a l'albada, més enllà de l'Espinada.
El meu avi em va demanar que cuidés aquest arbre.
Algun dia ho faràs tu.
Com travessarem l'Espinada?
Plegats.
Refareu les passes dels vostres avantpassats.
Cada passa endavant serà una passa enrere en el temps.
Una passa enrere en el temps.
A vegades desenes d'anys, d'altres centenars.
ELS CARROS ESTAN A PUNT.
PERFECTE.
I TENIU ELS ESQUEIXOS DEL CHORA?
UN ARBRE I UN TEST A CADA CARRO, 10.000 EN TOTAL.
SE SENTEN EN PAU ELS QUI CAMINEN SOTA LES BRANQUES.
CAL QUE T'ENDUGUIS…
UNA ALTRA COSA.
ÉS MASSA VALUÓS.
NI TAN SOLS PODEN LLUITAR PER DEFENSAR-HO.
ELS AIEL HAN DEMOSTRAT QUE EN LA PAU HI HA CORATGE.
EN LA PAU?
ELS NOSTRES GERMANS JAUEN MORTS PER OBRA NOSTRA,
I PARLEU DE PAU?
I ALGUNS D'AQUESTS GERMANS ENCARA VIUEN, PRESOS DE LA FOLLIA.
TEMO QUÈ PODRIEN FER SI TROBEN UNA DONA AMB QUI UNIR-SE.
NO OBLIDIS QUE VA SER LA MIERIN SEDAI
QUI VA OBRIR LA PRESÓ DE L'OBSCUR I ES VA FER DIR LANFEAR.
ÉS EL SA'ANGREAL MÉS PODERÓS DEL MÓN.
EL SAKARNEN, FET NOMÉS PER A DONES.
TÉ EL SEU COMPLEMENT MASCULÍ, L'ESPASA CALLANDOR.
S'AMAGA A L'INTERIOR D'UNA CIUTADELLA, UNA FORTALESA IMPENETRABLE,
PROTEGIDA PER LA GUERRA I EL TEMOR.
JO N'ENCOMANO LA PROTECCIÓ
A LA PAU.
CUIDAREM EL QUE ENS HEU ENCOMANAT
FINS QUE HO VULGUEU DE NOU.
HO JURO.
MOLT BÉ,
PERÒ CONTINUEU SEMPRE ENDAVANT
FINS QUE TROBEU UN LLOC SEGUR
ON NINGÚ NO US PUGUI FER MAL.
COM MANEU, AES SEDAI.
MANTINGUEU ELS JURAMENTS.
I QUE HO FACIN ELS VOSTRES FILLS, I NETS, I TOTS ELS VOSTRES DESCENDENTS.
MANTINGUEU LA FILOSOFIA DE LA FULLA.
JUREU-HO.
FEM AQUEST JURAMENT, AES SEDAI.
PELS NOSTRES OSSOS I LA NOSTRA SANG.
ELS AIEL SEGUIREM SEMPRE LA FILOSOFIA DE LA FULLA.
PELS NOSTRES OSSOS I LA NOSTRA SANG HO JUREM.
HA SIGUT UN HONOR SERVIR-VOS,
UN HONOR PER A TOTS.
TENS POR, AMOR?
TOT ANIRÀ BÉ,
BÉ ANIRÀ TOT.
TARD O D'HORA,
TOT S'ARREGLARÀ.
Siau partits d'entre els vius.
Liderar és saber d'on veniu,
entendre la sang que us corre per dins.
Cada passa endavant serà una passa enrere en el temps.
ÉS BONICA, LA CANÇÓ.
NO ETS D'AQUÍ, OI?
SÍ, AES SEDAI. LA MEVA FAMÍLIA CULTIVA AQUESTS CAMPS.
ARA EN FAN LA COLLITA.
ELS HAURIES D'ANAR A VISITAR.
AVUI ÉS UN DIA MASSA IMPORTANT PER A VÓS. JA HI ANIRÉ DEMÀ.
DEMÀ?
DEMÀ TOT SERÀ DIFERENT.
SÉ QUE NO ÉS COSA MEVA…
PERÒ ¿QUÈ ÉS AIXÒ
QUE HEU TROBAT?
LA PART MÉS PRIMA DE L'ENTRAMAT.
UN LLOC QUE PODEM ESQUINÇAR… PER VEURE QUÈ HI HA A L'ALTRA BANDA.
I QUÈ HI HA?
UN PODER…
QUE PODEN EMPRAR TANT HOMES COM DONES…
EL PODER VERITABLE.
HO CANVIARÀ TOT.
T'HO IMAGINES? UN PODER QUE TOTHOM POT EMPRAR, ON SIGUI.
NO NOMÉS EN LEWS THERIN I LES AES SEDAI.
NO CALDRIA FER LA COLLITA A MÀ.
JA, PERÒ ET FA SENTIR BÉ FER-HO. ÉS DIFÍCIL D'EXPLICAR.
SENTIR EL BLAT QUE HAS SEMBRAT AMB LES MANS,
LA TERRA QUE HAS LLAURAT SOTA ELS PEUS…
ET FA SENTIR BÉ.
VES…
A VISITAR LA FAMÍLIA.
CANTEU LA CANÇÓ.
N'ESTEU SEGURA?
NO HI HA RES MÉS IMPORTANT…
QUE SER A PROP DE LA GENT QUE ESTIMES.
Avantpassats.
La filosofia de la fulla.
Perjurs.
-No! -Avantpassats.
Aviendha.
Em sap greu.
No ho vaig entendre.
Allò de l'espasa. No…
I què? Ara sí?
Ara sé que no ho entendré mai del tot.
Has…?
Has vist la Moiraine?
Encara…
Encara és a dins.
On vas?
Me'n torno.
Al campament?
Tu no?
Sense ella, no.
Com vulgueu, aiguamollenc.
Siau partits d'entre els vius.
No et pots enfrontar a tots, Moiraine.
Mil milers de girs de la Roda.
El que és per a vós i el que no ho és.
Moiraine.
La Torre no s'inclinarà mai davant teu.
Ja fa set dies.
L'Aviendha n'ha tornat fa dos.
Els hauríem d'anar a buscar.
Volien que ens quedéssim.
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu Guillermo Parra