‫כולנו מכירים סיפורים מדהימים, ‬
‫אבל הסיפור שאני עומד לספר לכם הוא לגמרי המטורף מכולם. ‬
‫לעזאזל!‬
‫זהירות!‬
‫- מהר יותר! - אי אפשר!‬
‫אנחנו נמות!‬
‫פנה ימינה, שם!‬
‫- הוא חוזר! - לא נצליח לברוח!‬
‫הוא יורה! הוא יורה!‬
‫בן זונה!‬
‫מדיין‬
‫הכל התחיל לפני שלושה ימים בשיחת טלפון. ‬
‫המועדון של רדה‬
‫- כן, רדה? - בוא מהר. ‬
‫אין מצב, אני מטפל ברכב. ‬
‫רדה הוא הבוס הגדול בשכונה. ‬
‫נפגשתי איתו בכל יום במשך 20 שנה. הוא כמו אח שלי. ‬
‫הוא תמיד תומך בי ואני תומך בו. ‬
‫כשההורים שלי מתו, המשפחה שלו אימצה אותי. ‬
‫אני כמו הבן השלישי שלהם. ‬
‫חכה רגע!‬
‫- חכה לשאר! - אימא תמיד מגישה לו קודם!‬
‫רדה תמיד רצה להיות אלוף אגרוף, ‬
‫אבל לא היה לו אומץ לקרבות. ‬
‫אז הוא מאמן את הילדים במועדון אגרוף מלא בתמונות שלו. ‬
‫מספיק!‬
‫עוד מחיאות כפיים. מספיק!‬
‫והוא גם המאמן שלי. ‬
‫אתה סומך עליי?‬
‫אני מכיר אותו. קום ותכסח אותו. ‬
‫אתה יכול עליו!‬
‫והוא תמיד מסבך אותי בצרות. ‬
‫הפעמון לא צלצל. נתחיל מחדש. ‬
‫אני מדבר אליך! בוא... ‬
‫זה אחיו הקטן. ‬
‫ברהים. ‬
‫הוא רצה להיות משפיען ברשת בכך שיחקה את האליל שלו, פבלו אסקובר. ‬
‫זה מה שסיבך אותנו בכל הבלגן הזה. ‬
‫שלום, חברים וחברות. אני פבליטו. ‬
‫הידיעה המרכזית שלנו עוסקת בחטיפתו של משפיען בקולומביה... ‬
‫על ידי חברי קרטל מדיין... ‬
‫הוא מכנה את עצמו "פבליטו" באינטרנט... ‬
‫והתפרסם כחקיין של פבלו אסקובר. ‬
‫קרטל הסמים השתמש בחשבונות המדיה החברתית שלו... ‬
‫כדי להפיץ סרטון מטריד ביותר. ‬
‫לא ידוע אם הוא עדיין חי. ‬
‫מבריחי הסמים... ‬
‫עוד לא דרשו כופר. ‬
‫נציג את הסרטון כעת. ‬
‫החרא הזה מרוויח כסף מחיקויים של פבלו אסקובר. ‬
‫- הצילו! - זה הבוס שלי!‬
‫הוא מעליב אותו עם השפם הזה!‬
‫ותראו את השיער שלו! אין מצב. לא נעבור על זה בשתיקה!‬
‫אנחנו קרטל מדיין. כסף או כדור, בן זונה? דבר כבר. ‬
‫- דבר כבר! - בבקשה, תעזרו לי!‬
‫הצילו!‬
‫אבל הקרטל לא ידע שלברהים יש אח גדול, ‬
‫ושהם עצבנו אותו בגדול. ‬
‫הלו, אתה מתאמן או מעשן נרגילה?‬
‫אללה אכבר, הלך עליך... ‬
‫אין לי כוח לזה כרגע, טוב? כולם לזירה!‬
‫- אנחנו נראים מטומטמים? - לא!‬
‫- אנחנו מטומטמים? - לא!‬
‫- בואו נראה להם שעם צרפתים לא מתעסקים. - כן!‬
‫- מה קורה פה? - אתה לא יודע?‬
‫- לא. - איזה קרטל חטף את אחיו. ‬
‫- מה? - כן! תקשיב!‬
‫אנחנו נראה להם שזה לא כמו בטלוויזיה. ‬
‫- כן! - מוכנים למלחמה?‬
‫- כן! - ניפגש בשדה התעופה מחר. ‬
‫- תהיו שם? - כן!‬
‫- בואו נחלץ את אחי! - כן!‬
‫מחר בבוקר, בשדה התעופה!‬
‫לרדה הייתה תוכנית גם פשוטה וגם מטורפת. ‬
‫לארגן צוות לפשיטה על קולומביה, ‬
‫להילחם בקרטל ולהחזיר את אחיו הקטן. ‬
‫נמל התעופה של פריז‬
‫שימו לב, בבקשה. ‬
‫זוהי התראה אחרונה לכל הנוסעים למדיין. ‬
‫אנא עלו מיד לטיסה בשער ארבע. ‬
‫הנבלות האלה הבריזו לנו!‬
‫- אי אפשר להאשים אותם... - מה? מה אמרת?‬
‫- אני... - הם הבריזו לי. כולם!‬
‫לא כולם, רבותיי. ‬
‫אני הגעתי. ‬
‫זה שאפיק. ‬
‫תאמינו לי, הכול יהיה בסדר. ‬
‫אולי פספסתם אותו קודם, אבל גם הוא חבר במועדון האגרוף. ‬
‫לשאפיק יש המון ביטחון עצמי. ‬
‫- מה קורה? - היי!‬
‫זה טירוף שגמד הוא כזה שחצן. ‬
‫חזק יותר, אמרתי! קדימה!‬
‫אבל אנחנו מחבבים אותו. אנחנו מכירים אותו מאז שהיה קטן. ‬
‫- טוב, אז לא ניסע. - בוא ניסע. ‬
‫- מה? - לא נוכל לנסוע. ‬
‫- לא! בוא ניסע! - נילחם בקרטל רק שנינו?‬
‫- לא רק שניכם. גם אני כאן. - כן, רק שנינו. ‬
‫הם מהרחוב? אז גם אני מהרחוב. ‬
‫הם לא יתעסקו איתי!‬
‫- על מה אתה מדבר? - תפסיקו להתווכח!‬
‫קדימה, בואו אחריי. ‬
‫- ככה אתה עושה לי? - מה?‬
‫- בואו כבר. - אנחנו מכירים כבר 30 שנה. ‬
‫ואתה רוצה שאני אציל לבד את אחי הקטן?‬
‫אני חושב שאפשר לחלץ אותו בדרך אחרת. ‬
‫איזו דרך אחרת? נכתוב מכתב לנשיא?‬
‫לעזאזל!‬
‫אני נוסע!‬
‫אם אני לא אציל אותו, אף אחד לא יעשה את זה!‬
‫- רבותיי! - הוא לבדו!‬
‫חייו של אחי הקטן בסכנה. ‬
‫אני אדבר איתם. ‬
‫ואתה מתכוון להתנהל ברוגע?‬
‫רבותיי, אני מחכה!‬
‫- זו לא תשובה ברורה. - כן!‬
‫הוא לא התכוון להתנהל ברוגע, מן הסתם. ‬
‫אבל לא הייתי נותן לו לנסוע לבד. ‬
‫תודה. ‬
‫תודה, אדוני. ‬
‫- מה קורה, אחי? מאיפה אתה? - היי. אני מצרפת. ‬
‫- ערב טוב! - ערב טוב!‬
‫טוב... ‬
‫- בבקשה. שלושה חדרים. - תודה. ‬
‫בינינו, סוויטת אסקובר היא הכי טובה שיש. ‬
‫- מתאימה בול למסיבה הגדולה שלכם. - תודה, אבל לא באנו לחגוג. ‬
‫- אתה גם דובר ספרדית? - כן. ‬
‫תראה, זה אחי. הוא היה במלון הזה בשבוע שעבר. ‬
‫- הוא מוזר, מה? - לגמרי. ‬
‫אתה מזהה אותו?‬
‫- כן. - אתה יודע משהו?‬
‫- לאן הוא הלך? - כן... ‬
‫הבר שממנו הם פועלים... ‬
‫נקרא "ברפוטה". ‬
‫מה זה "ברפוטה"?‬
‫- זה מועדון חשפנות. - כן?‬
‫אבל הוא לא לתיירים. ‬
‫הוא ממליץ לו על שטויות לתיירים. ‬
‫מסוכן שם?‬
‫מסלולי הליכה, מסעדות... ‬
‫יש שם בחורים מסוכנים?‬
‫כן? יש לי קצה חוט. "ברפוטה". ‬
‫נחליף בגדים ואז ניפגש פה. ‬
‫אני מותש וסובל מג'ט לג. אני אשאר בחדר. ‬
‫- "ברפוטה"? מה זה יכול להיות? - בר עם זונות. ‬
‫טוב, לא באנו לישון אלא לחפש את אחיו. ‬
‫אני בא איתכם. ‬
‫ברפוטה‬
‫אני לא רואה הרבה בחורות. ‬
‫- באמת ניכנס לשם? - מה, אתה מפחד?‬
‫- לא... - אתה איתי. ‬
‫- בטח, אבל... - יש לי תחושה טובה הלילה. ‬
‫- בטח שלא בכובע הזה. - אתה אל תדבר איתי על אופנה. ‬
‫- טוב, בואו. - קדימה. ‬
‫- מה הבעיה שלך? - אל תתחיל. ‬
‫כמה אתם? שלושה?‬
‫אם היא תמשיך להביט בי ככה, אני אתאהב. ‬
‫אתה צרפתי?‬
‫- את יודעת צרפתית? - קצת. ‬
‫- נהדר! - נהדר!‬
‫נהדר, כן. ‬
‫נוכל לדבר? יש לנו כמה שאלות. ‬
‫- אני עובדת. - ברור, היא רוצה... ‬
‫היא עובדת, אז... ‬
‫- תודה. - בואי הנה. ‬
‫- רדי ובואי הנה! - תירגע, אחי. ‬
‫בבקשה ממך. את מכירה אותו?‬
‫- ראית אותו? הוא אחי הקטן. - לא. ‬
‫- זה בסדר. - אני מביא עוד כוס. ‬
‫גברתי?‬
‫זה בר לחברי הקרטל, נכון?‬
‫אני רוצה לדבר עם הבחורים מקרטל מדיין... ‬
‫לא. אף אחד לא מדבר עליהם פה. ‬
‫אני אעשה מה שבא לי!‬
‫אתה לא עושה את זה נכון. אני אטפל בזה. ‬
‫סליחה, מה שמך?‬
‫סינתיה. ‬
‫סינתיה, באנו לפה כי כמה בחורים חטפו את אחיו הקטן. ‬
‫אם את יודעת משהו ותוכלי לעזור, זה המספר שלי ו... ‬
‫אולי נוכל לשתות ביחד אחר כך. ‬
‫אני לא יוצאת עם לקוחות. ‬
‫אסור לכם להישאר פה. ‬
‫יש ברים שיהיו מסוכנים לכם פחות. ‬
‫היא מדהימה. ‬
‫- היא אמרה שכדאי לנו ללכת מפה. - למה?‬
‫- כי מסוכן פה. - אז בוא נלך. ‬
‫לא. נוכל להשיג פה תשובות. ‬
‫- בוא. - לא! זה רעיון גרוע. ‬
‫נהדר. ‬
‫בירה, בבקשה. ‬
‫- הנשים פה מתות עליי. - נפלא. ‬
‫- הן מתות להזדיין איתי. - מסוכן פה. ‬
‫הן הציעו לי קוקאין. ‬
‫- ומה אמרת? - סירבתי. ‬
‫- ברור. - נכון, יופי. ‬
‫מה אתה היית אומר?‬
‫- אני? - כן. ‬
‫- בחיים לא. השתגעת? - גם אני לא. ‬
‫אני לא נוגע בחרא הזה. ‬
‫אבל הוא טהור פה יותר מבצרפת. ‬
‫- כולו טבעי, כי מייצרים אותו פה. - לא מדללים אותו בשום דבר. ‬
‫- זו בטח חוויה נחמדה. - בדיוק. ‬
‫מה פתאום "נחמדה"? אתה רוצה לנסות?‬
‫אתה פסיכי? אני לא מתקרב לזה. ‬
‫- זה בטח עולה הון. - אתה טועה. רק שני אירו לגרם. ‬
‫- די זול. - אבל גם אם זה היה בחינם... ‬
‫- התכוונתי שזה משתלם למי שצורך. - זה אדיר. ‬
‫- אבל לנו? - אין מצב. ‬
‫- לא באנו לפה כדי להסניף קוקאין. - הוא באיכות טובה וזול... ‬
‫תביאו כסף, בואו נלך על זה. ‬
‫תחי המסיבה!‬
‫גמד!‬
‫הברון‬
‫מלון סוויטת פבלו‬
‫כל מי שמכיר אותי בצרפת יודע שאני עשיר בטירוף. ‬
‫אני דילר רציני. ‬
‫אבל אני מחפש פה כמה חברי קרטל. אתן מכירות מישהו מהם?‬
‫אין לי בעיה לשלם, יש לי כסף. ‬
‫תגידו לי איפה למצוא חבר קרטל. בבקשה. ‬
‫אחרי שהתחזה ללקוח רציני, ‬
‫רדה השיג את התשובות שחיפש. ‬
‫חשבתי שזה היה הלילה הכי מטורף בחיינו... ‬
‫אבל עמדנו לעשות משהו מטורף אפילו יותר. ‬
‫אתם מאזינים לתחנת "אל ברדו", איתכם כל היום. ‬
‫עוף מפה. ‬
‫תתחפף. ‬
‫לא!‬
‫המסיבה!‬
‫אוי, לא! כואב לי. ‬
‫וואו. ‬
‫אני לא מרגיש טוב. ‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫מה קורה פה?‬
‫לא, אני לא מרגיש טוב. ‬
‫אני לא יודע למה, אבל בא לי לבכות. ‬
‫גם לי בא לבכות. ‬
‫אני מרגיש זוועה. ‬
‫- רדה! - אני לא יכול לעמוד!‬
‫- רדה, תתעורר! - כואב לי הראש. ‬
‫גם לנו כואב הראש. ‬
‫נראה לי שיורד לנו הסוטול בגדול. ‬
‫אומרים שכשצורכים קוקאין, מרגישים ממש עצובים למחרת. ‬
‫יש לי ארבע שיחות שלא נענו מאימא שלי!‬
‫אוי, לא!‬
‫- ולא השגתי זיון אפילו! - מה קורה לנו?‬
‫וממש רציתי לחרבן. ‬
‫גם אני! הייתי על האסלה כל הלילה!‬
‫טוב, די. ‬
‫חבר'ה, ‬
‫- בחיים לא נשתמש בזבל הזה יותר. - לא. ‬
‫בחיים לא. ‬
‫זה עשה לי סיוטים מטורפים. היו לי חלומות הזויים לגמרי!‬
‫חלמתי שיצאנו מפה וגנבנו אוטו בחוץ. ‬
‫יש שם אנשים. ‬
‫- מהר! - קדימה!‬
‫ואז רצית לנסוע ל"ברפוטה", וחיכינו שם עד שנראה חבר קרטל. ‬
‫- חכה לי, ילד. - הוא. ‬
‫הוא יצא משם ועקבנו אחריו. ‬
‫לא, הוא מוכן. ‬
‫נסענו לאט מאחוריו, וכשהיינו לידו... ‬
‫- אתה יוצא? - לא, אתה. ‬
‫- לא. - כן. אני אגבה אותך. ‬
‫התווכחנו כי לא רצינו לצאת, ‬
‫ואז הוא קפץ עליו!‬
‫כמו סנאי דואה! הוא תפס אותו והם נפלו. ‬
‫הוא התחיל לכסח אותו. ‬
‫וואו!‬
‫מה?‬
‫לא!‬
‫מה זה?‬
‫לא, לעזאזל... ‬
‫איבדנו שליטה לגמרי. צריך לשחרר אותו. ‬
‫- זה נגמר. - לא. ‬
‫להפך. ‬
‫זו רק ההתחלה. ‬
‫ו... אקשן!‬
‫טוב, בואו נדבר. נדבר דוגרי. ‬
‫יש לכם אחד משלנו? אח שלי אצלכם?‬
‫אז גם לנו יש אחד משלכם. ‬
‫יש לנו חבר קרטל. ‬
‫חושבים שאתם תותחים? גם אנחנו תותחים!‬
‫גם אנחנו מסוכנים!‬
‫אז עכשיו, נעשה החלפה. ‬
‫נחליף אותו בבחור הזה!‬
‫אנחנו לא משחקים!‬
‫אני לא צוחק איתכם! אני רציני! בסדר?‬
‫אז צרו איתנו קשר מיד דרך החשבון של הבחור הזה, ‬
‫בטלפון שלו, בסדר? לא נפגע בכם. ‬
‫צ'או. לא!‬
‫ברהים או כדורים. ‬
‫גם אנחנו צפינו בסדרה הזו. ‬
‫וקאט!‬
‫- איך הייתי? - ממש משכנע. ‬
‫- בטייק הראשון. - ואתה חושף את הפנים שלך?‬
‫- מה הם כבר יעשו לי? - ברור. ‬
‫נעלה את זה לחשבון שלו והם ידעו. ‬
‫- בואו נחשוב על זה לרגע. - מאוחר מדי. ‬
‫- זה עלה. - בבקשה. ‬
‫עכשיו זה קורה. ‬
‫- תראה לי. - תראה. ‬
‫טוב, בואו נדבר. נדבר דוגרי. ‬
‫היי, אני ממש חתיך!‬
‫אח שלי אצלכם?‬
‫זה המספר של ברהים. אמרתי לך שהם יתקשרו. ‬
‫- ככה צריך להתנהל מולם. - טוב. ‬
‫הם יודעים שהם חייבים לכבד אותי. ‬
‫סוף סוף קלטתם!‬
‫רדה? זה אני, ברהים. ‬
‫ברהים?‬
‫- אתה בסדר? איפה אתה? - רדה, הרגע ראיתי את הסרטון. ‬
‫- למה עשיתם את זה? - עשינו את זה כי... ‬
‫זו האסטרטגיה שלנו. ‬
‫אני אספר לך משהו, אבל אל תתעצבן. ‬
‫מה?‬
‫צילמתי את הסרטון כדי שיהיה ויראלי, בשביל עוקבים. ‬
‫אף אחד לא חטף אותי. ‬
‫עוקבים? כלומר... ‬
‫אף אחד לא חטף אותך? על מה אתה מדבר?‬
‫מה זה "ויראלי"? מה... ‬
‫אם לא נחטפת, אז איפה אתה, חתיכת דביל?‬
‫בקולומביה, אבל לא איפה שאתה נמצא. ‬
‫איפה אתה? כשאני אשחרר את הבחור הזה, אני בא לתפוס אותך!‬
‫אולי הם יתפסו אותך קודם. ‬
‫- מי? - מה אתה אומר?‬
‫הבחור שחטפת, ‬
‫שמו דון נאצ'ו. הוא הבן של אל דיאבלו. ‬
‫סוחר הסמים הכי מסוכן בקולומביה. ‬
‫הוא הבן של... ‬
‫נדפקנו לגמרי. ‬
‫לכן הוא צוחק. ‬
‫רדה? אתה כועס?‬
‫רדה!‬
‫אחים שלי!‬
‫הנה מה שקורה כשמשקרים לי. ‬
‫כשלא מצייתים לפקודות שלי. ‬
‫כשמזלזלים בי. ‬
‫אבל אני במצב רוח טוב. ‬
‫מישהו מכם רוצה להתנצל, כדי שאני לא אירה בו?‬
‫אתה צודק, בוס. ‬
‫פישלנו, אבל אני נשבע שזה לא יקרה שוב. ‬
‫סלח לנו. ‬
‫ההתנצלות התקבלה, אחים שלי. ‬
‫אתם כמו הבנים שלי. ‬
‫בוס, זה חשוב. ‬
‫טוב, בואו נדבר. נדבר דוגרי. ‬
‫יש לכם אחד משלנו? אח שלי אצלכם?‬
‫אז גם לנו יש אחד משלכם. ‬
‫יש לנו חבר קרטל. ‬
‫חושבים שאתם תותחים? גם אנחנו תותחים!‬
‫גם אנחנו מסוכנים!‬
‫מר נאצ'ו, הבאתי לך קפה. ‬
‫אני לא יודע אם אתה מעדיף קפה או תה. ‬
‫גם הזמנתי מאפים. אומרים שהם די מוצלחים. ‬
‫"קפה"... בן זונה!‬
‫היי! הוא מעליב אותך. ‬
‫- תסתום לו את הפה! - הם ירצחו אותך, חתיכת חרא!‬
‫- אני... - טוב, הבנתי. ‬
‫תסתום כבר! תסתום את הפה!‬
‫אבא‬
‫חבר'ה? "אבא". ‬
‫זה אבא שלו. ‬
‫- אולי כדאי שאני אענה. - מה, אתה חושב שאני מפחד?‬
‫לא, אבל אולי לא תשלוט בעצמך. ‬
‫תקשיב, אלה לא ילדים מהשכונה שאתה יכול פשוט לצעוק עליהם. ‬
‫- אני לא צועק על הילדים. - בסדר, מה שתגיד. ‬
‫אני אטפל בזה. ‬
‫- נעשה את זה ביחד. - אני לא עצבני. ‬
‫- טוב, בסדר. - הנה. ‬
‫יפה, חייך. ‬
‫קדימה. תהיה רגוע. ‬
‫שלום! שלום, אדוני. מה נשמע?‬
‫נהדר. ‬
‫תקשיב לי טוב. ‬
‫כן, אנחנו מקשיבים. ‬
‫אני לא יודע מי אתה, אבל אני אמצא אותך ואתה תשלם על זה. ‬
‫כן, זו בדיוק הבעיה!‬
‫בטח, אבל נוכל לפתור את זה. ‬
‫בוא נשוחח על זה. אין שום בעיה!‬
‫- זה לא כזה סיפור. - לא כזה סיפור. ‬
‫תקשיב לי, חתיכת חרא צרפתי. ‬
‫- לא, אל תקרא לי "חרא". - זכותו לכעוס. ‬
‫ברור, אבל שלא יקרא לי ככה. ‬
‫אני אמצא אותך ואתה תשלם על זה. ‬
‫אתה תמות. ‬
‫מה?‬
‫- לא! די! - אני אמות?‬
‫- למה מי אתה? - לא! תפסיק!‬
‫- אתה לא תדבר אליי ככה! - תהיה רגוע! אמרת שתהיה רגוע. ‬
‫תירגע! זכותו לכעוס!‬
‫בן זונה! אל תדבר אליי ככה!‬
‫היי, חתיכת זבל!‬
‫אני לא מדבר צרפתית!‬
‫יש לי הרבה חברים בקולומביה!‬
‫אני מכיר את כולם בקולומביה, חתיכת זבל!‬
‫והבן שלך אצלי!‬
‫הבן האפס שלך! לעזאזל!‬
‫- אמרת לו "הבן האפס שלך". - כן. ‬
‫- היית אמור להישאר רגוע. - הייתי רגוע, אבל הוא העליב אותי מאוד. ‬
‫ברור שכן! חטפת את הבן שלו!‬
‫גם אם כן, שלא יעליב אותי!‬
‫טוב, רבותיי, בואו נשמור על ראש צלול. ‬
‫- הנה, צריך לשמור על ראש צלול. כן. - מצוין. אז אתה יודע הכול?‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬
‫- נשיג את ברהים ונחזור הביתה. - ככה סתם?‬
‫קלי קלות. ‬
‫- לא שכחת משהו? - מה?‬
‫מה נעשה בו?‬
‫תקשיבו, אם תשאלו אותי, ‬
‫- כדאי שנשחרר אותו כשברהים יהיה איתנו. - כן?‬
‫אז ניסע לנו באזור עם חבר קרטל שקשרנו?‬
‫- הוא יגיד שחטפנו אותו. - בדיוק. ‬
‫אז מה נעשה?‬
‫- סליחה, זוז. - מה?‬
‫לא!‬
‫נפלא. ‬
‫פשוט נהדר. ‬
‫- יש לי תוכנית. - יש לך?‬
‫לא נוכל להישאר פה. ‬
‫- איפה המכונית? - למטה. מהר!‬
‫הוא שתה יותר מדי! הוא שיכור!‬
‫מהר, לפני שיעלו עלינו!‬
‫פתח את הבגאז'. ‬
‫תיכנס. ‬
‫- הרגליים לא נכנסות. - אז תדחוף אותן! בטח לא נקצוץ אותן. ‬
‫קדימה!‬
‫- ברהים שלח לך את הכתובת? - זה במרחק שלוש שעות מפה. סע כבר. ‬
‫- אל תדבר אליי ככה. - מה?‬
‫אתה קמב"ץ ממש מחורבן. ‬
‫- אני נותן לך לנהוג, לא? - מה?‬
‫- כן! - אתה לא יודע לנהוג!‬
‫- אין לך רישיון! - תסתום כבר!‬
‫- פשוט תתניע ותסתום כבר! - לא. ‬
‫- קדימה! - לא. ‬
‫- אתה ממש עולה לי על ה... - חבר'ה, בחייכם. ‬
‫כולנו לחוצים, אבל הכול יהיה בסדר. ‬
‫- אתה מוכן להתניע, בבקשה? - ככה טוב יותר. אהבתי. ‬
‫זהירות!‬
‫טוב, תחזיקו חזק. ‬
‫- מה אתה עושה? - אין לי ברירה. ‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לעזאזל!‬
‫מהר יותר!‬
‫זהירות!‬
‫אופנוע!‬
‫שם, שמאלה! פנה שמאלה!‬
‫- אדום! - אני יודע!‬
‫לא!‬
‫הם משיגים אותנו!‬
‫- זהירות! הנה הם! - אני יודע!‬
‫- מהר יותר! - אי אפשר!‬
‫תעיף אותו הצידה!‬
‫אנחנו נמות!‬
‫היי!‬
‫לא נצליח לברוח!‬
‫הוא יורה!‬
‫- בן זונה! - הוא פה!‬
‫וואו! זה היה אדיר!‬
‫קדימה!‬
‫הם ישיגו אותנו בכביש המהיר. ‬
‫זה בסדר, נצליח לברוח. ‬
‫אני יודע מה אני עושה. ‬
‫מה? אני מקווה שזה לא מה שאני חושב. ‬
‫- ראיתי את זה באינטרנט. נוכל להיכנס לשם. - כולנו ראינו את זה, אידיוט! זה מפוברק!‬
‫- זה מפוברק? - כן!‬
‫- אנחנו נצליח. - מפוברק!‬
‫- אנחנו נצליח. - בואו נבדוק את הסרטון. ‬
‫- קדימה! - לא!‬
‫- לא נוכל! - נוכל!‬
‫הסרטון מפוברק. ‬
‫הצלחנו! זה עבד!‬
‫- אמרתי לך. - לעזאזל. ‬
‫- תראו. זהו! - כן!‬
‫- הצלחנו! - מה נעשה עכשיו?‬
‫נעשה ככה!‬
‫לא!‬
‫מספר מקולומביה. זו בטח החשפנית. ‬
‫- תנתק. - למה?‬
‫אתה לא קולט? היא עם הקרטל. ‬
‫אין מצב. ‬
‫זה ברהים. ‬
‫- רדה? - אנחנו בדרך אליך, תכף נגיע. ‬
‫מאוחר מדי, הם מחוץ למלון. ‬
‫מצאנו אותו!‬
‫קדימה!‬
‫- תחזיק מעמד! - אמרתי לך שהם כבר למטה!‬
‫צא מהחדר. הם יודעים באיזה חדר אתה!‬
‫אנחנו בדרך אליך!‬
‫- אני עולה במדרגות! - לכו לצד הזה. אנחנו בצד הזה. ‬
‫תחסמו את היציאות!‬
‫- לעזאזל, הם עולים! - צא מהמלון!‬
‫רד במדרגות!‬
‫קדימה, מהר!‬
‫- המניאק הזה פה! - הם עולים במדרגות. ‬
‫- הם ראו אותי, הלך עליי! - קדימה! מהר!‬
‫- לא... - יהיה בסדר!‬
‫לא!‬
‫- מצאנו אותו! הוא שם! - קדימה!‬
‫תתפסו את החרא הזה!‬
‫לעזאזל!‬
‫ברהים! פתח איזו דלת!‬
‫- נסה לפתוח את כולן! - הן נעולות. ‬
‫נסה שוב, תמשיך לנסות! תמשיך, ברהים!‬
‫לעזאזל!‬
‫- קדימה! - תפסנו אותו!‬
‫מכאן!‬
‫היי, הוא פה!‬
‫הוא פה, קדימה!‬
‫תפתח את הדלת!‬
‫- תפרצו אותה! - תפתח, זבל!‬
‫- צא החוצה, בן זונה! - תפיל את הדלת!‬
‫תפתח, חתיכת חרא!‬
‫אין לי ברירה. ‬
‫- אין לי ברירה! - תתפסו אותו!‬
‫ברהים, מה קורה?‬
‫הוא קפץ מחלון?‬
‫- ברהים, אתה בסדר? - כן, אני בסדר גמור. ‬
‫- נפלתי על התחת, אבל יצאתי. - צא משם!‬
‫תישאר על הקו. נהיה שם בעוד עשר דקות. בסדר?‬
‫מצאתי יציאה. אני יוצא!‬
‫אני יוצא, אני יוצ... ‬
‫נגמר!‬
‫- הזהרנו אותך, דביל. - הוא מעולף. ‬
‫לעזאזל!‬
‫אני אתן לך מים, אבל תהיה בשקט. טוב?‬
‫- אני ארצח אותך... - לא. ‬
‫לעזאזל, סטאן. ‬
‫נגן את זה. ‬
‫תראה איפה אחיך. ‬
‫תחזיר לי את הבן שלי או שהכלבים יקרעו אותו לגזרים!‬
‫מספיק! תפסיקו! בחייכם! בבקשה, אל תפגעו בי! בבקשה!‬
‫לא, לעזאזל!‬
‫טוב, רבותיי, אני חייב להודות שנדפקנו. ‬
‫רדה!‬
‫לעזאזל... ‬
‫תתקשר אליהם בחזרה ותגיד להם בדיוק מה שאני אגיד לך, טוב?‬
‫לא. ‬
‫- יש לי רעיון טוב יותר. - לא, אני בטוח שאין לך. ‬
‫יש לי ועוד איך. ‬
‫לא נראה לי שהחברים שלך מבינים שאני רציני. ‬
‫קדימה. חתיכת חרא!‬
‫די!‬
‫לא! עזוב אותי!‬
‫די!‬
‫אז אתה רוצה לזרוק את אחי לכלבים שלך?‬
‫אין בעיה. אני אזרוק את הבן שלך לכרישים. ‬
‫אבא שלי ירצח אותך, חתיכת חרא!‬
‫כרישים, מטומטם!‬
‫אבא! היי!‬
‫מספיק!‬
‫בן זונה!‬
‫בטח, מה שתגיד. אז מה נעשה עכשיו?‬
‫- נבצע החלפה? - חתיכת חרא קטן, אני ארצח אותך!‬
‫תחזיר אותו לסירה!‬
‫זה תלוי רק בך. אבל כדאי שתמהר. ‬
‫שאפיק. ‬
‫בסדר! נבצע החלפה. ‬
‫יפה! עכשיו אתה מתנהג בהיגיון. ‬
‫לא ייאמן... ‬
‫חבר'ה, יש פה יצורים במים! תוציאו אותי מפה!‬
‫היי!‬
‫כריש! הצילו!‬
‫הצילו!‬
‫יש פה כריש!‬
‫אני מדבר בטלפון. ‬
‫אני מזהיר אותך... ‬
‫אם תיפול ולו שערה אחת מראשו... ‬
‫יש אחד גדול מאחוריו. ‬
‫- הוא יהיה בסדר, אני מבטיח. - יש שם... ‬
‫לא יקרה לו כלום!‬
‫תסתום! צ'או. ‬
‫צריך להוציא אותו משם. מתקרב אליו אחד גדול. ‬
‫- לעזאזל! - הצילו!‬
‫- בוא הנה! - קדימה!‬
‫- למה לא אמרת לי? - כן אמרתי!‬
‫תחתור!‬
‫- לעזאזל, הוא לא יודע לשחות! - שחה! מהר יותר!‬
‫- הצילו! - הוא שוחה ישר אליו!‬
‫- אלוהים! - הצילו!‬
‫- קדימה! - מהר!‬
‫- שחה! - קדימה!‬
‫קדימה, מהר!‬
‫- קדימה! - קדימה!‬
‫זה היה ממש קרוב!‬
‫זה היה קרוב!‬
‫מה יש? מה העניין?‬
‫נוכל לטעון שזו לא אשמתנו. ‬
‫אני לא יודע... ‬
‫לא צריך לעצור את הדימום?‬
‫- כן, בשתי הרגליים. - כן. ‬
‫ביה"ח הקרוב הוא במרחק 30 ק"מ מפה. ‬
‫- הוא לא ישרוד. יש משהו קרוב יותר? - וטרינר. ‬
‫- וטרינר? - כן!‬
‫אדוני, זה מקרה חירום!‬
‫אנחנו סגורים. ‬
‫נשך אותו כריש! בבקשה, הוא ימות!‬
‫- לא, אני הולך לאכול. - נו!‬
‫אני צריך ללכת. אני סוגר. ‬
‫לא! אני וטרינר!‬
‫- זה לא... - תפתח את הדלת, בבקשה!‬
‫- לא! - תפתח!‬
‫אני וטרינר... ‬
‫שלום, אני ברנרדו גוטיירס. ‬
‫אני וטרינר ואני אוהב חיות. ‬
‫והיום, אני רוצה להמליץ לכם‬
‫על מזון הכלבים הכי טוב עם הוויטמינים הכי טובים!‬
‫מזון לכלבים‬
‫הוא טעים, מדהים, איכותי ומזין ביותר... ‬
‫מלא במגנזיום, מלא באבץ, מלא בוויטמינים. ‬
‫ויטמינים! המון ויטמינים!‬
‫הוא רוצה שנבצע את ההחלפה מחר, בבית הקברות העתיק של מדיין. ‬
‫נפלא. ‬
‫ניתן לו חצי בן תמורת ברהים?‬
‫הם לא יודעים שחסר לו חצי מהגוף. ‬
‫הם ישימו לב די מהר. ‬
‫תן לי לנוח קצת, בבקשה. ‬
‫הלו?‬
‫זו סינתיה מ"ברפוטה". מה עשית?‬
‫- אני עדיין לא דובר ספרדית. - חטפת מישהו?‬
‫לא אני, אבל חבר שלי... ‬
‫השתגעתם? למה עשיתם דבר כזה?‬
‫להחלפה, תמורת אחיו. אמרתי לך. ‬
‫החלפה? עם מי דיברתם?‬
‫- עם אבא שלו. - אבא שלו?‬
‫דיברתם עם אבא שלו?‬
‫- מתי ההחלפה? - מחר. ‬
‫- איפה? - בבית הקברות העתיק במדיין. ‬
‫למה את רוצה לדעת? למה את נסערת?‬
‫הלו?‬
‫נהיה שם בעוד עשר דקות. ‬
‫אני יודעת איפה אל דיאבלו יהיה מחר. ‬
‫שלום לך. ‬
‫למה את לבדך בכלוב?‬
‫היי, תוכל לתרגם לי מה כתוב פה?‬
‫- אני ישן, לעזאזל. - בבקשה. ‬
‫הם ירדימו את הכלבה הזו. היא ננטשה. ‬
‫אדוני. ‬
‫מה שלומו?‬
‫- תפרתי את העורקים... - טוב. ‬
‫- וחבשתי מה שנשאר מהרגליים. - כן. ‬
‫אבל הוא איבד הרבה דם. ‬
‫אם הוא לא יקבל עירוי דם בקרוב, הוא ימות. ‬
‫הוא צריך דם במהירות, אחרת ימות. ‬
‫דם? איפה נמצא דם?‬
‫- אולי... - לא. ‬
‫הייתי תורם בשמחה, אבל תרמתי הרבה לאחרונה, ‬
‫- אז אני לא יכול. - טוב. ‬
‫ואתה? נראה שאתה מלא בדם. ‬
‫- אני? - נו, כן... ‬
‫קיימתי הרבה יחסי מין לא מוגנים, אז זה לא ממש יעזור לו. ‬
‫- כלומר... - כן?‬
‫- זה לא שאני לא רוצה... - אל דאגה, רבותיי. ‬
‫אני תורם דם אוניברסלי. אני אציל את חייו. ‬
‫מה?‬
‫- זה נהדר. - אין שאלה בכלל. ‬
‫דוקטור, חבל שנבזבז זמן. ‬
‫אה, אני יודע. ‬
‫הוא נראה כמו טרופית מרוקנת. ‬
‫- בדיוק! - נכון?‬
‫מספיק... ‬
‫לא נראה לי שהוא ישרוד. ‬
‫- מי, הוא? - לא, הוא!‬
‫הוא קטן אבל חזק. ‬
‫לא, מספיק. חלאס. ‬
‫- עוד חמש דקות, בבקשה. - בני זונות!‬
‫- לעזאזל. - אלה הם! תעזור לי! הם תפסו אותי... ‬
‫הוא מלשין עלינו. ‬
‫- תעזור לי! הם זרקו אותי לכרישים. - לא!‬
‫כן!‬
‫- לא. רגע אחד. - מה קורה פה?‬
‫- שחיתי וכמעט נהרגתי בגללם! - לא!‬
‫ואז... ‬
‫בני זונות... ‬
‫אתם בטוחים שהוא חבר שלכם?‬
‫כן, ברור!‬
‫חבר ותיק. ‬
‫- כן, הוא חבר ותיק! - בטח... ‬
‫- אנחנו חייבים לזוז. - בסדר. ‬
‫- לא, אני לא... - תודה רבה, אדוני. ‬
‫קח את התרופות!‬
‫הוא כבד אפילו כשהוא מרוקן. ‬
‫קדימה, בוא!‬
‫עכשיו הוא נכנס בול. ‬
‫אני לא מרגיש טוב. אני חייב לאכול. ‬
‫לא!‬
‫- למה לקחת אותה? - עמדו להרוג אותה. ‬
‫- תעיף אותה מפה. - היא לא תפגע בך. ‬
‫זוכר את התוכנית?‬
‫כן, אבל תגיד לי אותה שוב. ‬
‫- אני מוודא שברהים במכונית. - טוב. ‬
‫אני חוזר והם שולחים מישהו לוודא כמוני. ‬
‫נתחלף במפתחות ונצא מפה במכונית שלהם. ‬
‫זה יעבוד. ‬
‫- כן, טוב... - זה יעבוד. ‬
‫כן, בסדר. ‬
‫אל תעשה משהו משוגע. ‬
‫- החבר שלי משגיח עליך. - אתה תמות בכל מקרה. ‬
‫- אתה בסדר, אחי? - אני בסדר. אל תדאג. ‬
‫הם עשו לך משהו?‬
‫קדימה, עוף מפה. ‬
‫בסדר, תפסיק לצעוק. ‬
‫זהו זה. זה נגמר. ‬
‫- בוא נסתלק מפה. - אני מצטער. ‬
‫אל תדאג, אחי. אנחנו פה. ‬
‫טוב, היה נעים להכיר אותך, ‬
‫ומצטערים על אי הנעימות. ‬
‫תירגע, יהיה בסדר. ‬
‫הוא קורא לנו. טוב, צא. ‬
‫- והמפתחות? - גנבנו את המכונית. אין לי מפתחות. ‬
‫אוי, לא!‬
‫לא!‬
‫תהרגו אותם!‬
‫קדימה! חסלו את החארות האלה!‬
‫- מה עם ברהים? - תברח עכשיו!‬
‫לעזאזל!‬
‫הם רצים לכיוון מחוז אסקובר. ‬
‫קדימה!‬
‫חבר'ה! חכו לי!‬
‫אתם רצים מהר מדי!‬
‫חכה. ‬
‫קדימה!‬
‫- מהר! - חכו לי!‬
‫מהר!‬
‫קדימה. ‬
‫מכאן. ‬
‫לעזאזל, אני לא אצליח. ‬
‫תחזרו! תעזרו לי!‬
‫מהר!‬
‫לשם!‬
‫תמותו!‬
‫מזל שהדפוקים האלה לא יודעים לכוון!‬
‫היי!‬
‫טוב. לכאן?‬
‫מה אתם עושים פה, חארות?‬
‫דבר איתו. ‬
‫תירגע, אדוני. ‬
‫אנחנו תיירים וזו סתם אי הבנה. ‬
‫- קדימה. - היי!‬
‫- שנעזור לו? - לא, הוא מסתדר מצוין. ‬
‫אני אחסל אותו ואז נעוף מפה!‬
‫בן זונה!‬
‫חכה. ‬
‫- טפל בו. - למה אני?‬
‫אתה הכי קרוב. קדימה!‬
‫לעזאזל!‬
‫קדימה!‬
‫אל תעשה שטויות. ‬
‫קדימה, סע!‬
‫לאן נסעתם לי?‬
‫אתה תצליח!‬
‫לעזאזל!‬
‫לא!‬
‫בן זונה!‬
‫לא באמת תעשה את זה, נכון?‬
‫אל תעשה את זה!‬
‫בואו! קדימה, תיכנסו!‬
‫- תחזיקו חזק! - חכי. ‬
‫בוא!‬
‫מהר, קפוץ!‬
‫לא ייאמן... ‬
‫תפסיקי!‬
‫די! תפסיקי מיד!‬
‫בואי הנה!‬
‫אחי מת. ‬
‫הם הרגו את אחי. ‬
‫רגע, היא שוטרת?‬
‫את שוטרת?‬
‫איפה התגבורת שלך?‬
‫לא תהיה תגבורת. אני לבד. ‬
‫אז תשתקו, אני צריכה לחשוב. ‬
‫לעזאזל... ‬
‫מצטער, בוס. נשך אותי כלב. ‬
‫- אל תדאג. אני מבין. - תודה. ‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫אני לוקחת אתכם לגבול עם ונצואלה. ‬
‫מצטערת על אחיך. ‬
‫לא קיבלנו רשות מהמפקד שלי להציל אתכם. ‬
‫הם מושחתים. ‬
‫מושחתים? אין בעיה, הבנתי. רוב תודות לכם, שוטרים!‬
‫תקשיב! אני הסתכנתי בגדול בשבילך! היית מת בלעדיי. ‬
‫היא די צודקת. ‬
‫רקדתי בבר העלוב הזה במשך שנה כדי להתקרב לדון נאצ'ו. ‬
‫ניסיתי לתפוס את אבא שלו. ‬
‫אבל עכשיו פיטרו את כולנו והלכה לי החקירה. ‬
‫היי, הם חטפו את אחי!‬
‫ברור שכן! חטפת את הבן שלו! מה חשבת שיקרה?‬
‫מה שתגידי. ‬
‫עכשיו הם ירצחו אותך ואת כל המשפחה שלך!‬
‫אתה לא קולט?‬
‫מה היא אמרה?‬
‫שהקרטל ינסה לחסל את המשפחות שלנו בצרפת. ‬
‫- איזה קשקוש. - כבר קרה דבר כזה בדיוק. ‬
‫- הייתה כתבה על זה. - אז מה הרעיון הגאוני שלך?‬
‫נחטוף להם את האימא כדי שלא יהרגו את שלנו?‬
‫מצאתי אותה. ב-2012, חברי קרטל נסעו למרסיי‬
‫כדי לסגור חשבונות, ובסופו של דבר... ‬
‫זה היה טבח. ‬
‫מה לגביה?‬
‫מה יקרה לה?‬
‫לא יודע. עמדו להרדים אותה היום. ‬
‫עדיף לה להישאר איתנו, נכון? גם אם אנחנו בבלגן... ‬
‫שמך לא באמת סינתיה. ‬
‫לא, שמי מריסה. ‬
‫טוב, מריסה. למה באת לעזור לנו?‬
‫נהרסה לי החקירה. ‬
‫המחלק שלי מושחת. לא רציתי שאל דיאבלו יהרוג אותך. ‬
‫אני מצטער. ‬
‫חשבנו שברהים בסכנה. ‬
‫צר לי עליכם. ‬
‫תודה שעזרת לנו. ‬
‫סטאן! קיבלתי סרטון מהמספר של ברהים!‬
‫כנקמה על הבן שלי... ‬
‫- אוי, לא... - מה זה?‬
‫... אהרוס לכם את החיים. ‬
‫אני ארצח את כל בני המשפחה שלך. ‬
‫- הם ימותו לאט... - לא... ‬
‫ובייסורים! ואחיך ימות ראשון!‬
‫הם יסבלו כמו שהבן שלי סבל!‬
‫אז אם אתה רוצה לשים לזה סוף, אתה יודע איפה אני. ‬
‫נסגיר את עצמנו. ‬
‫זה לא יעזור בכלל. ‬
‫הם יתנקמו בלי כל קשר למה שתעשו. ‬
‫אז מה נעשה?‬
‫נחכה שירסקו לאחי את הראש?‬
‫אי אפשר לתת לו למות. אנחנו חייבים לעשות משהו. ‬
‫יש בחור אחד... ‬
‫הוא האדם היחיד בקולומביה שיכול לעזור לכם. אבל... ‬
‫לא, בלי "אבל". ‬
‫אין לנו ברירה. ‬
‫איזה מין אדם גר לבד בבית כזה גדול?‬
‫מישהו זהיר שלא רוצה שיטרידו אותו, ‬
‫אז תעשו מה שאגיד לכם. ‬
‫מה היא אמרה?‬
‫הוא לא בחור שמשחקים איתו. ‬
‫בואו. ‬
‫מכאן. ‬
‫אין פה אף אחד. ‬
‫נעול. ‬
‫היי!‬
‫רובי!‬
‫היי! תעצור! אני מריסה. ‬
‫אבי היה בצוות שלך כשנלחמתם בקרטלים. ‬
‫נפגשנו כשהייתי ילדה. ‬
‫לא באנו לסכן את מקום המסתור שלך. אנחנו פשוט זקוקים לעזרתך. ‬
‫בבקשה. ‬
‫בחיי, באמת גדלת! בואי ותני חיבוק!‬
‫זה בסדר. ‬
‫- לא תילחם גם בו? - הוא נראה נחמד, אז אין צורך. ‬
‫- הוא נועץ בך מבט. - לא, בך. ‬
‫- מה? - הוא נועץ מבט, אבל מבט נחמד. ‬
‫תגיד משהו. ‬
‫- יופי של בית. - יופי. ‬
‫אז בקיצור, אין ברירה. ‬
‫לכן באנו לבקש ממך עזרה. ‬
‫כי אין לנו כלום. אנחנו לא יודעים איפה הוא, ‬
‫אנחנו לא יודעים איך להתמודד עם אל דיאבלו כדי לשחרר אותו. ‬
‫אנחנו יודעים רק שבכל דקה שמתבזבזת, ‬
‫אחיו מתקרב לסוף חייו. ‬
‫אתה באמת מוכן לעשות כל דבר כדי להציל את המשפחה שלך?‬
‫מה הוא אמר?‬
‫הוא שואל את מי אתה הכי אוהב במשפחה שלך. ‬
‫לא, בכלל לא. הוא שאל אם תעשה כל דבר למענם. ‬
‫בדיוק. ‬
‫כן, אני מוכן. ‬
‫מי הבחור הזה? מה המקום המטורף הזה?‬
‫זה בסיס סודי של צבא ארה"ב. ‬
‫רובי נלחם בקרטלים כל חייו. ‬
‫למה הוא נשאר פה בקולומביה?‬
‫הבת שלו גרה פה. ‬
‫היא מעורבת בפוליטיקה והוא לא רוצה לעזוב אותה. ‬
‫רבותיי, אחרי המשימה הזו, תמחקו אותי מהזיכרון שלכם. ‬
‫- מובן? - כן, אדוני. ‬
‫מובן. ‬
‫זה בשבילי?‬
‫אני אוהב את שלך. ‬
‫טוב, תודה. ‬
‫- שלך טוב יותר. - לשלי יש כוונת. ‬
‫- שלך טוב יותר. - בוא נתחלף. ‬
‫- תן לי אותו. - לא. ‬
‫תסתמו כבר!‬
‫- זה בגללו. - לא, בגללו. ‬
‫לא, זה היה בגללך!‬
‫אנחנו לא משחקים פה. בחייך, גבר. תחזיק את החרא הזה כמו שצריך. ‬
‫בסדר. ‬
‫תקשיב, אדון! גם אני רוצה להילחם. ‬
‫תרגיע, קטנצ'יק. לך יהיה תפקיד טוב יותר במבצע שלנו. ‬
‫באמת?‬
‫- מוכנים? - כן. ‬
‫קדימה. ‬
‫טוב, בוא נעשה את זה. ‬
‫- קודם אתה. - לא, קודם אתה. ‬
‫- זה לא משנה, האמת. - נו, אז מה ההבדל? קדימה. ‬
‫קדימה, תירו כבר!‬
‫כן, אדוני, אבל... אנחנו אנשים רגילים, לא חיילים. ‬
‫תכוון למטרה ותירה או שאני מפוצץ לך את המוח. עכשיו. ‬
‫בסדר. ‬
‫עכשיו למדת שאתה יכול לירות, נכון? תורך. ‬
‫בסדר, אני יורה. ‬
‫להתאמן, למשך שעה. לא לפספס. ‬
‫קדימה. ‬
‫החלק הראשון של התוכנית הוא לאתר את ברהים. ‬
‫החלק השני הוא לחלץ אותו. ‬
‫ואחרון חביב, המילוט. ‬
‫אז אחד מאיתנו יצטרך ללכת לשם ולהיות הפיתיון. ‬
‫אתה תוביל אותנו פנימה עם מכשיר איתור בתוכך, ‬
‫והמבצע יצליח. ‬
‫מכשיר איתור בתוכי?‬
‫- אבל... איפה בתוכי? - בתחת שלך. ‬
‫- בתחת שלי? - כן. ‬
‫המקום הכי בטוח בעולם. בחייך. ‬
‫- אם זה מה שצריך לעשות, אין ברירה. - לא נוכל לסרב. ‬
‫- הוא קטן מאוד. - זה כואב?‬
‫ברור שלא! הוא מקצוען. ‬
‫- הוא עשה את זה הרבה פעמים. - עושים את זה הרבה בצבא. ‬
‫היינו עושים את זה, אבל הוא בחר בך... ‬
‫בחייך!‬
‫הוא עשה את זה הרבה פעמים. ‬
‫הוא יודע מה הוא עושה. ‬
‫תתגאה בזה, גבר. ‬
‫היינו עושים את זה, אבל הוא בחר בך... ‬
‫אתה כזה גיבור. ‬
‫טוב, בסדר. ‬
‫כל הכבוד. ‬
‫- כל הכבוד. - כל הכבוד. אתה... ‬
‫- קיבלת את המשימה הכי טובה. - כן, אבל... ‬
‫אני שמח בשמחתך. ‬
‫חבר'ה... ‬
‫תעזרו לי!‬
‫שירותים!‬
‫- תשתיק את הכלבים! - שירותים, בבקשה!‬
‫- תיזהר עם המסטיף. - זה דחוף!‬
‫תאכיל אותם. ‬
‫לא... ‬
‫- הצעיר צועק. - שיתפגר. ‬
‫חבר'ה!‬
‫לא!‬
‫חבר'ה! בני זונות!‬
‫חבר'ה!‬
‫אני אתחיל להעמיס הכול לרכב. ‬
‫החארות האלה פה!‬
‫איפה אח שלי? תגידו לי!‬
‫אני יודע איפה זה. ‬
‫טוב, יופי. שנצא?‬
‫בהצלחה, חבר'ה. ‬
‫"בהצלחה"? אבל... אתה לא בא איתנו?‬
‫מצטער, רבותיי. זה הבלגן שלכם. אתם תטפלו בו. ‬
‫אבל אני אהיה מחובר אליכם בשטח. ‬
‫אבל הכול יהיה בסדר. ‬
‫זה לא אותו הדבר בלעדיו. ‬
‫אני מאמין בכם. תעשו את המיטב שלכם. ‬
‫- בהצלחה. - תודה, אדוני. ‬
‫ניפגש שם לשלב הסופי בתוכנית. ‬
‫אני מקווה. ‬
‫תיזהר, בבקשה. ‬
‫קדימה, גבר!‬
‫תתאפס על עצמך כבר! זה עכשיו או לעולם לא!‬
‫ברהים!‬
‫ברהים, אתה שם? אתה שומע אותי?‬
‫תקשיב לי. אנחנו באים לחלץ אותך, אחי. ‬
‫יש לנו תוכנית מטורפת. ‬
‫היא תצליח. ‬
‫רק שנבין... ‬
‫ברור לך מה אנחנו עומדים לעשות?‬
‫זה רגע האמת. ‬
‫נכון. ‬
‫וצדקת. ‬
‫אני מנהיג מחורבן. בכל תחום, האמת. ‬
‫אתה יכול להיות המפקד. ‬
‫האם שומעים?‬
‫כן, רובי. ‬
‫הרגע הגיע. תוציאו את הרחפן. ‬
‫בסדר. ‬
‫מכאן. ‬
‫קדימה. ‬
‫לשם?‬
‫תביטו שמאלה. שמאלה!‬
‫לכאן!‬
‫תפעילו את המצלמות שלכם. ‬
‫טוב, אח שלך בקומה השנייה. תתקדמו דרך המנהרה. מוכנים?‬
‫כן. ‬
‫טוב, קדימה. ‬
‫בהצלחה, חבר'ה. ‬
‫קדימה! חסל אותו!‬
‫- ככה! - כן!‬
‫תתקדמו לאורך הקיר, בשקט. הוא ממש מולכם. ‬
‫- הוא שם. - הוא עדיין חי!‬
‫הוא ממש שם!‬
‫- קדימה. - לא. מה נעשה לגביו?‬
‫טפל בו. אתה יכול עליו. ‬
‫אתה יכול עליו. קדימה!‬
‫סטאן! אני פה! סטאן!‬
‫שלום לך. ‬
‫לא! תירגע!‬
‫- מי אתה? - לא, זה בסדר. אני מחפש חבר שלי. ‬
‫- אל תתקרב, זבל. - בחור קטן עם שפם. ‬
‫הנה הוא. ‬
‫אחלה אגרוף!‬
‫אני פה. ‬
‫וואו! יופי של הפלה. ‬
‫אל תוותר!‬
‫הוא מנצח!‬
‫היי, בוא!‬
‫אני בא. ‬
‫בוא. ‬
‫מהר! צאו משם מיד!‬
‫אנחנו יוצאים! אנחנו באים. ‬
‫קדימה!‬
‫משם!‬
‫מכאן!‬
‫רדה, תפוצץ את הדלת. ‬
‫תתפסו מחסה. ‬
‫כן! כל הכבוד, חבר'ה. ‬
‫טוב, בואו!‬
‫עשינו את זה!‬
‫יש!‬
‫טוב, סע!‬
‫חבר'ה... ‬
‫- חבר'ה! - מה?‬
‫איפה הגמד?‬
‫הגמד. טוב, הוא... ‬
‫הוא לא... ‬
‫הגמד... ‬
‫טוב... ‬
‫מה?‬
‫- מה? - אתה רוצה לנטוש אותו שם, חתיכת זבל?‬
‫- לא אמרתי שכן. - ראיתי אותך!‬
‫זה לא אומר כלום. אתה רוצה לנטוש אותו. ‬
‫- ראיתי אותך! - אתה זה שרצה!‬
‫- היה לך מבט כזה... - לא, לך!‬
‫- תתבייש לך. - אתה עשית ככה!‬
‫אתה רוצה לנטוש אותו. אני מוכן לחלץ אותו משם. ‬
‫- אתה רוצה לחזור לשם? - כן, אני רוצה. ‬
‫אז לך. אנחנו נחכה פה. ‬
‫אתה לא בא?‬
‫בבקשה?‬
‫רובי, ‬
‫יש לנו בעיה. ‬
‫אני יודע. נצטרך להסתגל. עוברים לתוכנית החלופית. ‬
‫ברהים, תקשיב לי טוב. ‬
‫אתה תחכה לנו פה. ‬
‫אם משהו ישתבש לנו... ‬
‫- תברח. - בסדר. ‬
‫קח את הטלפון שלי ותתקשר למריסה. ‬
‫טוב, למריסה. ‬
‫- אפשר לבוא איתכם? - לא. ‬
‫החארות האלה שכחו אותי!‬
‫בן זונה!‬
‫תעלו! נחסל אותם מלמעלה!‬
‫קדימה!‬
‫תעלו!‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל, איפה אנחנו?‬
‫פה הם מייצרים קוקאין. צאו משם!‬
‫- חייבים לזוז. - תפתחו!‬
‫קדימה. ‬
‫לפה!‬
‫בן זונה!‬
‫- לשם! - קדימה!‬
‫- לעזאזל! הלך עלינו. - לא, יהיה בסדר. ‬
‫- נעול! - תשבור את המנעול הזה!‬
‫- יש שני בחורים במדרגות. - לא... לא!‬
‫תהרוג אותם או שהם יהרגו אותך. ‬
‫אני לא יורה באף אחד. ‬
‫- לעזאזל, תירה בהם! - אני לא אהרוג אותם. אני לא יורה. ‬
‫זה אתה או הם. ‬
‫- לא! - תירה עכשיו!‬
‫לעזאזל. ‬
‫הצלחתי. ‬
‫הצלחתי, קדימה!‬
‫בוא!‬
‫הרגתי אנשים. ‬
‫אל תחשוב על זה. תזכור, זו רק ההתחלה. משמאלכם. ‬
‫- הם פה. - אין לנו ברירה. ‬
‫בן זונה!‬
‫באים עוד הרבה!‬
‫תעזור לי!‬
‫- צריכים עוד אנשים! - אני רואה אותו!‬
‫תירה בו!‬
‫קדימה, קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫יש לי עוד כדורים! חסל אותו, טוני!‬
‫קדימה. ‬
‫תירו בחרא הזה!‬
‫הנה הוא! מאחורי הדלת!‬
‫לעזאזל!‬
‫צריכים תגבורת!‬
‫תכתרו את החרא הזה!‬
‫זמנך... ‬
‫הם באים!‬
‫הכלוב הראשון משמאל. ‬
‫- הוא נעול. - תתרחק. תתרחק!‬
‫פתחתי!‬
‫הוצאתי אותו!‬
‫- רוץ! - קדימה!‬
‫- זהירות, הם באים! - רגע!‬
‫- נגמרו לי הכדורים. - אני יודע. ‬
‫תוציאו להם ת'נשמה!‬
‫- בסדר. - אחי!‬
‫- קדימה. - רגע. גם לי יש אחד!‬
‫- קדימה. - אחרון!‬
‫זה לא משחק!‬
‫- אתה שיחקת, אז גם אני רוצה. - בוא!‬
‫קדימה!‬
‫מכאן. ‬
‫השטח פנוי. ‬
‫נשאר עוד אדם אחד. ‬
‫זה נגמר!‬
‫- חבר'ה... - עכשיו זה נגמר. ‬
‫- למה אתה לא יורה? - נגמרו לי הכדורים. ‬
‫- יש לי רימון. - לא, די עם זה. ‬
‫מה נעשה?‬
‫אני אטפל בזה. ‬
‫אח שלי. ‬
‫לנו יש שני אקדחים ולך רק אחד. זרוק את האקדח שלך... ‬
‫ונלך מכות, אחד על אחד. ‬
‫בסדר. נוריד בו זמנית. ‬
‫טוב, זרוק את האקדח. ‬
‫מה אמרת לו?‬
‫אמרתי שתלך איתו מכות, אחד על אחד. ‬
‫- אתה יכול עליו. - לא, שנינו. ‬
‫- רבותיי, אנחנו שלושה. - בסדר, שנינו ביחד. ‬
‫טוב, אז אני נגד המנצח. ‬
‫טוב, קדימה. ‬
‫נפלא!‬
‫- ראית? הפלתי אותו במכה. - כל הכבוד!‬
‫כיסחנו אותו. קדימה, זזנו!‬
‫קדימה!‬
‫- אתה בסדר? - כן... ‬
‫- יש לנו בעיה. - כן. ‬
‫יש לו רגליים. ‬
‫- צריך תוכנית אחרת. ומהר. - רגע. ‬
‫קדימה. תבעט לו ברגליים!‬
‫טוב... ‬
‫לא... ‬
‫אה, כן. ‬
‫- איפה הוא? - קדימה, קום. ‬
‫- הוא ממש מולך. - קדימה. ‬
‫- ניצחתי? - בטח. ‬
‫- ניצחת. - יופי. ‬
‫טוב. אז הכול בסדר. ‬
‫לא, חבר!‬
‫לא!‬
‫תירגע. ‬
‫תרגיע. ‬
‫לעזאזל!‬
‫וואו! קבל בפנים!‬
‫קדימה, חבר'ה. בואו!‬
‫קדימה!‬
‫קום! בוא!‬
‫למה שלא נצא מהמדינה וזהו?‬
‫חייבים לסיים עם זה, אחרת ירדפו אחרינו. ‬
‫חבר'ה, אתם שומעים אותי? אני מאבד קליטה. ‬
‫כן, רובי. ‬
‫כל הכבוד, חבר'ה. בהצלחה לכם בעתיד. ‬
‫- טוב. - המבצע עוד לא נגמר. ‬
‫ברור לכם מה נשאר לעשות. ‬
‫בהצלחה. ‬
‫תודה רבה, רובי. אתה המלך. ‬
‫אחוזת פריקו‬
‫חבר'ה, אתם יודעים איפה אנחנו?‬
‫זה אחד מהבתים של אסקובר. ראיתי תמונות שלו. ‬
‫- טוב. - אז זה השלב האחרון בתוכנית. ‬
‫מריסה, זה ברהים. ‬
‫אני מצטער. ‬
‫תודה. ‬
‫על לא דבר. ‬
‫בואו. ‬
‫וואו!‬
‫אתם קולטים כמה דברים מטורפים בטח קרו פה?‬
‫את מוכנה?‬
‫כן, כמעט. ‬
‫זה לא ייאמן... ‬
‫חבר'ה... ‬
‫יש פה מעבר סודי. ‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ראיתי את זה בסרט התיעודי על אסקובר. ‬
‫נסה. ‬
‫לא ייאמן. אמרתי לכם. ‬
‫הוא היה גאון. ‬
‫גאון. ‬
‫זו סתם דלת שמובילה לגן. ‬
‫- וואו... - רובי צדק. ‬
‫עכשיו נצטרך רק להמריא מפה. ‬
‫איזה קטע!‬
‫זה המסוק של הברון! שאפיק, תביא לי את הטלפון שלך. ‬
‫הוא עדיין פעיל. תוכל להטיס אותו?‬
‫יש לי זמן ללמוד. ‬
‫אני פבלו אמיליו אסקובר גוויריה, ואתם הראשונים שרואים את... ‬
‫תפסיק, לעזאזל!‬
‫מספיק! לא תוכל להעריץ מישהו אחר?‬
‫פבלו אסקובר, טוני מונטנה. הם חארות!‬
‫תעריץ מישהו שעושה דברים טובים!‬
‫למה אתה כועס?‬
‫מה... איפה טעיתי איתך? מה עבר לך בראש?‬
‫למה העמדת פנים שנחטפת?‬
‫אתה יודע, זה... ‬
‫בשביל העוקבים... ‬
‫כדי שיהיו לי עוד מעריצים... ‬
‫- כדי שזה יהיה ויראלי. - מספיק עם ה"ויראלי" הדבילי הזה!‬
‫- מספיק! - לא חשבתי שתבוא לחלץ אותי. ‬
‫או שזה יהיה כזה בלגן... ‬
‫אם עשיתי כזה בלגן, ‬
‫זה רק מפני שכשאני מדמיין שיקרה לך משהו... ‬
‫אני פשוט יוצא מדעתי. ‬
‫אני... ‬
‫- פישלתי. - כן. ‬
‫- פישלתי. - גם אני פישלתי. ‬
‫בגדול. ‬
‫אוהב אותך, אחי. ‬
‫גם אני אוהב אותך. ‬
‫בוא נחזור הביתה. ‬
‫אני רוצה לחזור הביתה. ‬
‫אתה בטוח שיהיה בסדר?‬
‫לא, אבל בקרוב נדע. ‬
‫רדה. ‬
‫יש לנו בעיה. ‬
‫איזו בעיה?‬
‫מה הבעיה?‬
‫אני לא מבטיח כלום, אבל נראה לי שאני מסוגל לזה. ‬
‫אז בואו נשים לזה סוף. ‬
‫קדימה. ‬
‫- אתה בסדר? - כן, ברור. ‬
‫טוב, קדימה. ‬
‫- צריך שיראו את הבית. - כן. ‬
‫זה בסדר. ‬
‫מוכנים?‬
‫טוב. ‬
‫בוס, נהרגו לנו 16 אנשים והצרפתים הצליחו לברוח. ‬
‫בוס, תראה. ‬
‫זלזלתם בצרפתים. ‬
‫איפה הקרטל עכשיו?‬
‫כיסח אתכם גמד!‬
‫יכולתי לגמור הכול בעצמי!‬
‫- כן, לגמרי! - כן!‬
‫רק שיהיה ברור, אנחנו לא רוצים לשמוע מכם יותר. ‬
‫- לגמרי! - סלאם עליכום, קרטל!‬
‫- זו האחוזה של... - אני יודע!‬
‫שימו לב!‬
‫אני רוצה שכולם יבואו איתי. ‬
‫כל הקרטל. ‬
‫עם כל הנשק. ‬
‫אני אחסל אותם סופית. ‬
‫- זוזו! - קדימה!‬
‫תודה. ‬
‫תודה על הכול. ‬
‫אנחנו בקושי מכירים, אבל בזכותך אני חי. ‬
‫תודה רבה. ‬
‫- תודה. - על לא דבר. ‬
‫תודה. ‬
‫לא אוכל לקחת אותך. ‬
‫תשמרי עליה, טוב?‬
‫ו... ‬
‫היא לא יוצאת עם לקוחות, אבל אני לא לקוח... ‬
‫והיא לא חשפנית, אז... ‬
‫אולי יכולנו להיות ביחד. ‬
‫לעולם לא נדע. ‬
‫תשמרי עליה. ‬
‫תודה לך על העזרה. ‬
‫תשמור על עצמך. ‬
‫להתראות. ‬
‫באמת? ככה פתאום? לפחות... ‬
‫טוב?‬
‫אז עכשיו שאנחנו במסוק, אני רוצה לדבר על ההגאים השונים פה. ‬
‫הראשון הוא הידית השמאלית הזו, והוא נקרא ה"קולקטיב", טוב?‬
‫אז השימוש בו, בעצם, ‬
‫הוא שאפשר להרים את הקולקטיב ולהוריד אותו שוב... ‬
‫- ידידינו הגיעו. - קיבלתי. ‬
‫אני מתניע. ‬
‫- אני מוכן. - בואו נעשה את זה. ‬
‫קדימה! תאגפו מימין!‬
‫- זוזו! - חסלו את כולם!‬
‫שכולם ימותו!‬
‫חסלו אותם!‬
‫עכשיו!‬
‫תירו בהם!‬
‫קדימה!‬
‫סוף סוף מצאת אותי. ‬
‫קדימה. ‬
‫הם בטח קרובים!‬
‫- רדה בא? - כן, דרך הגג. ‬
‫אחריהם!‬
‫תמצאו אותו, קדימה!‬
‫בוס!‬
‫הסיבוב, במישור האופקי, שמאלה וימינה, ‬
‫באמצעות הדוושה השמאלית והימנית. ‬
‫רדה, הם פה! תמהר! מה אתה עושה?‬
‫בוא!‬
‫אני לא יכול לבוא. ‬
‫על מה אתה מדבר? בוא כבר!‬
‫בוא נעוף מפה!‬
‫אני לא יכול להפעיל את המתקן מחוץ לבית. ‬
‫מה אתה אומר?‬
‫- עוף משם! - הקירות ממוגנים. ‬
‫הם יחסמו את האות. אסקובר עשה את זה כאמצעי ביטחון. ‬
‫משכתי אותם לכאן כמו שתכננו, אבל... ‬
‫אני חייב לפוצץ את הבית מבפנים. ‬
‫אני לא עוזב בלעדיך. ‬
‫אתה שומע? אני לא עוזב! בוא מהר!‬
‫מאוחר מדי. אין לי ברירה. ‬
‫תסתלק מפה. ‬
‫תסתלק מפה, סטאן. ‬
‫סטאן, פשוט תסתלק! עכשיו!‬
‫תשמע, אם לא תעזוב עכשיו, גם אתה תמות. ‬
‫סטאן, מה אתה עושה?‬
‫אל תעשה את זה! מה עם רדה?‬
‫אל תעשה שטויות!‬
‫תפסיק! מה אתה עושה?‬
‫תן לי לדבר עם ברהים. ‬
‫סטאן, אני אקפוץ החוצה! למה המראת?‬
‫סטאן, עצור!‬
‫- רדה! - ברהים, אחי הקטן. ‬
‫ברהים, תדאג לאימא. בסדר?‬
‫- לא... - תדאג לה יפה. ‬
‫ואני אוהב אותך. ‬
‫לא! רדה, חכה! בבקשה!‬
‫תקשיב לי! תקשיב, אני... ‬
‫לא, רדה!‬
‫רדה!‬
‫די עם השטויות! דבר איתי!‬
‫סטאן! סטאן, עצור!‬
‫סטאן, בבקשה!‬
‫- פתח! - מה קורה?‬
‫עצור!‬
‫תישארו פה. אני נכנס לבד. ‬
‫אני אנצח, בן זונה!‬
‫עמוד. ‬
‫לא. לא היית צריך להתעסק איתי. ‬
‫עמוד!‬
‫תישרף בגיהינום יחד עם אסקובר הדפוק!‬
‫לא!‬
‫רדה!‬
‫אז זהו זה. ‬
‫ככה שלושה בחורים רגילים מהשכונה‬
‫השמידו בסופו של דבר את הקרטל הכי מסוכן במדיין. ‬
‫טוב, קדימה!‬
‫עוד פעם!‬
‫נהדר. ‬
‫ניתורים קטנים. תמשיכו, קדימה!‬
‫רדה‬
‫נוח על משכבך בשלום אלוף‬
‫תרגום כתוביות: מירן קראוס‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬