Egyszer volt, hol nem volt,
volt egy régimódi királyság, melyet gúzsba kötött a hagyomány.
Mindenkinek megvolt a szerepe, és kérdés nélkül játszották.
Fogalmuk sem lehetett róla,
hogy a világuk hamarosan megváltozik.
HAMUPIPŐKE
De addig...
Ennek a falunak a szorgalmas lakói
napról napra ugyanarra az ütemre léptek,
nemzedékről nemzedékre.
Ritmus, ritmus
Ritmus nemzet
Ritmus, ritmus
Ritmus nemzet
Kutatod és azt lesed Ez a napod jobb ma hogy lehet
Csak mondd: hé!
Járjon a láb! Ez a ritmus népe
És itt kezdődik a történetünk.
Szerény otthonában egy Vivian nevű, gyakorlatias nőnek,
aki újra magára maradt, második férje halála után.
Vágyom én a szebb, jobb életet
Vivian lányai: az elviselhetetlen Malvolia
és az öntelt Narissa.
Őrült ez a lány.
Jár ez a láb!
Jár ez a láb! Ez a ritmus népe!
Jól van.
Igen.
Idegesítőek.
Én győzök!
És idelent, ebben a sötét pincében,
a mostohalány, Ella.
Vagy, ahogy a mostohanővérei hívják, Hamupipőke,
mert a bőre gyakran hamutól piszkos,
és a mostohanővérei nem túl találékonyak.
Épp egy olyan világról álmodik,
amelyben olyan életet élhet, amilyet szeretne.
Vigyázz! Mindjárt ráfekszel a...
gombostűre.
Rohan százzal minden perc
Jövőd sok száz kérdést rejt
Emelt fővel vállald, bárhogy fáj
Helyük van a könnyeknek
Ereszd el a félelmed!
Ne légy hosszan padlón
Legyél az, ki talpra áll!
Nincs kifogás: egy kicsikét rossz
Egy kicsikét vad, a szitukat értő
Egy kicsikét sok, egy kicsikét nyers
Az igazát védő
Egy kicsikét kúl, egy kicsikét jó
Csiszolatlan, de ékkő
Tudom jól, tudom jól A szívem révbe ér
Tudom jól, tudom jól A szív a megoldás
Táncol a láb! Ez a ritmus népe
Elszáll az élet
Sosem vár, továbblép
Ha csak bambán állsz Szélvészként elintéz
Elintéz
Hátad mögött van
-Mi elmúlt, vissza nem tér -Mi elmúlt, vissza nem tér
Ki bátor, az minden veszéllyel szembe néz
Egy kicsikét rossz, egy kicsikét vad
A szitukat értő
Egy kicsikét sok, egy kicsikét nyers Az igazát védő
Egy kicsikét kúl, egy kicsikét jó Csiszolatlan, de ékkő
Tudom jól, tudom jól A szívem révbe ér
- Szupi volt! - Perfektamundó!
Most mi jövünk!
Jó reggelt, gombszemű barátaim!
Éhesek vagytok?
- Igen. - Bólogassatok!
- Csak cincogást hall. - Gyere a papához!
Egy kicsikét rossz, egy kicsikét vad A szitukat értő
Egy kicsikét sok, egy kicsikét nyers Az igazát védő
Egy kicsikét kúl, egy kicsikét jó Csiszolatlan, de ékkő
Tudom jól, tudom jól, tudom jól
-Egy kicsikét kúl -Kutatod és azt lesed
Ez a napod jobb ma hogy lehet
Csak járjon a láb! Ez a ritmus népe
Kutatod és azt lesed
Ez a napod jobb ma hogy lehet
Csak járjon a láb! Ez a ritmus népe
-Úgy vágyom -Kutatod és azt lesed
-Úgy vágyom -A napod jobb ma hogy lehet
-Jön egy szebb és jobb világ! -Csak járjon a láb! Ez a ritmus népe
Kutatod és azt lesed
-Jön még! -Ez a napod jobb ma hogy lehet
Csak járjon a láb, ez a ritmus népe!
Tudom jól, tudom jól
Tudom jól, tudom jól, hogy
-Szívem révbe ér -A szív a megoldás
Nem ízlik a tea, mostohaanyám?
Ha a leendő férjednek is ilyen moslékot szolgálsz fel,
szerinted milyen gyorsan hagy faképnél?
Milyen gyorsan jön rá, hogy nem érsz semmit?
Tanulj ebből, és többé ne forduljon elő!
Szerintem túl szigorú volt vele.
- Lehetett volna szigorúbb. - Csendet!
Hamupipőke, most, hogy árva vagy, fontos, hogy ne feledd:
csak a szerelmem atyád iránt – nyugodjék békében –,
választ el téged attól, hogy az utcára kerülj.
Tudom. Ezért is vagyok olyan hálás...
Olyan csinos lehetnél,
ha csak egy másodpercet rászánnál, hogy megfésülködj!
Hát itthon vannak? Jó reggelt, Ella!
Mr. Cecil!
Mr. Cecil van itt!
Mondja csak, tényleg szüksége van arra a botra?
Nincs, de a csajok bírják.
-Vivian! -Thomas!
És az összes lány! Mekkora mázlista vagyok!
Tessék. Frissen a birtokról.
Paszternák, fehérrépa, karórépa,
a föld legzamatosabb terményei!
-Nem jön be? -De... Illetve nem.
Ma nem. Csak szerettem volna benézni,
hogy lássam, hogy van kegyed és...
viruló leányai.
-Kiráz tőle a hideg. -Engem is.
Nekem bejön!
Nos, ez a gyönyörű kép
egész nap táplálni fogja a lelkemet, így megyek is.
Igen.
A szerencse rámosolygott erre a házra.
- A lányaimnak udvarlója van. - Mármint nekem van udvarlóm.
Nekik szívfájdalom és irigykedés jut.
Igaz. Én nem vagyok méltó Thomashoz.
Hát igyekezz, hogy valakihez méltóvá válj.
Igen.
Megértettem, mostohaanyám.
-Itt jön a kislány! -Micsoda döngő léptek!
Azon a kelmén aludtam.
Újból ugyanitt...
Arra gondolok, hogy vár én rám egy hely Mely befogad
Szebb lesz a jövőm
Jár nekem is esély
Mire vágyom, meglelem
Ott nem lesz minden fojtón rémes Nem lesz idegen
Érzem idebenn:
Jár esély még nekem
Az időnk, tudom, túl kevés
Nem haladsz, ameddig félsz
Nem szabad félnem, és kész! Tudom, hogy győzhetek én
E világ túl kemény Szívem csak egy esélyt kér!
De szép!
Bármilyen útra terel
Semmi sem rettent már el!
Bár nagyon sűrű az éj
Leszek a megmentő fény!
Igen, áttörök száz akadályt
Bárhogy is rettegnék
Megjegyzik nevem még
És azt zengi föld és ég!
Lelkem nyugtalan
Jön az éjszaka De bennem minden ébren zakatol
Álmom odavan Megőrjít a tétlenség
Az időnk, tudom, túl kevés
Tudom, hogy győzhetek én
Nem haladsz, ameddig félsz Nem szabad félnem és kész!
A világ túl kemény Szívem csak egy esélyt kér!
Bármilyen útra terel
Semmi sem rettent már el!
Bár nagyon sűrű az éj
Leszek a megmentő fény!
Igen, áttörök száz akadályt
Bárhogy is rettegnék
Megjegyzik nevem még
És azt zengi föld és ég!
Igen, látok én egy lányt
Ki talán én is lehetnék
RUHÁK TERVEZTE: Ella
Mosolyog bátran Mert tudja, hogy mennyit is ér
Hisz sokat küzdött mindezért
Úgy, ahogy én
Bármilyen útra terel
Semmi sem rettent már el!
Bár nagyon sűrű az éj
Leszek a megmentő fény!
Igen, áttörök száz akadályt
Bárhogy is rettegnék
Megjegyzik nevem még
És azt zengi föld és ég!
Megjegyzik nevem még
És azt zengi föld és ég!
Megjegyzik nevem még
És azt zengi föld és ég!
Ella RUHÁI
Te jó ég!
Ez undorító!
Köszönöm, hogy idefáradt!
Mielőtt a szárnysegédje elveszíti a kezét,
közlöm, hogy ez egy világtérkép.
Nézze ezt a két foltot, itt és itt!
Ha összeházasodunk, foltjaink összeolvadnak...
A VILÁG
...és miénk lenne az egész világ, egészen eddig a hatalmas tengeri szörnyig.
Tengeri szörny?
Tudja, egész egyszerűen nincs időm
ezeknek a távoli földeknek a kormányzására. Túl elfoglalt vagyok.
Mivel?
Három teljes napot töltött ivással és rókavadászattal.
Igenis kemény munka volt. Próbáljon megtalálni egy rókát részegen!
-Lehetetlen. -Nem, nem az!
Arcátlan!
Ne üss meg, hercegem! Ne!
Megígérem, nagyuram,
csavaroghat tovább víg cimboráival,
s én elfoglalom magam mással.
Még találkoznunk sem kell,
csak az udvar eseményein, a háborúk kitervelésekor,
és az utódnemzés gusztustalan feladatához.
Nos?
Az ajánlata felettébb hízelgő,
de egyelőre nem szándékozom megállapodni.
Értem.
Nyaktól felfelé nem sok haszna van.
Meglepne, ha lefelé más lenne a helyzet.
Ő tudja, miről beszélek.
Figyelem! Figyelem!
Hé! Figyelem!
Barryt elvitte a vérhas S bár hiánya fájó
Ne csüggedjetek Mert itt az új kikiáltó!
Tolom mondandóm Bejelentés jön, nagy szám!
Van egy remek bandám Mely lekíséri lazán
Itt egy nagyszerű hír Meg egy meglepetés
Olyan őrségváltás jön Hogy megáll az ész
Az ispáni ítélőszék nyomába sem érne
Az egész királyi család kiáll az erkélyre
Ó, bizony!
Ott lesz a nagy Rowan király És neje, Beatrice
A ruhakölteménye tuti mindent visz
Jön Robert herceg S húga, Gwen: szép duett!
Ez az őrségváltás Lásd, fejedelmi lesz!
Igen
Elég rózsás már? Nagyon fáj.
Készen vagytok, lányok?
Az ég szerelmére, mit csinálsz?
Ettől pirosabb lesz az arca.
Jó ötlet.
-Hamupipőke hol van? -A pincében.
Hamupipőke!
Kezdem azt hinni, hogy nem kedvel minket.
Hamupipőke! Lányok, segítenétek?
-Hamupipőke! -Hamupipőke!
Hamupipőke!
Hívtatok?
Igen, mostohagyermek. Ne légy ostoba!
Bocsánat, én csak...
Épp kifogást keresel?
Nem tud érdekelni.
Hozd a holmidat! El ne késsünk miattad!
Az őrségváltás senkire nem vár!
Hamupipőke!
Igen?
Szerinted szép vagyok?
Szerintem nagyon szép vagy.
De őszintén szólva
nem számít, mit gondolok.
Mit számít, mit mondanak mások?
Csak az számít, hogy érzed magad, amikor tükörbe nézel.
Magvas gondolat.
Hogy érzem magam? Hogy festek?
Igen, látom. Szép vagyok.
Pompás!
Piszkos az arcod.
Lányok, el fogunk késni!
Az meg mi?
Egy ruha.
Én varrtam.
-Minek? -Nem tudom.
Gondoltam, ha az egész királyság
ott lesz, hátha találok valakit, aki talán... megveszi.
Elképzelni is döbbenet, hogy egy lány,
főleg egy magadfajta, üzlettel mer foglalkozni! Őrület!
Nem hagyom, hogy ilyen gyalázattal szégyent hozz erre a családra!
Meg ne lássam még egyszer, hogy ilyesmivel próbálkozol!
Tedd le azt a ruhát!
Igen, mostohám.
Jó. Most pedig
húzd ki magad!
Nincs görnyedés!
És mosolyogj!
Minden lány többet ér, ha mosolyog.
Mit csinálsz?
Forrongok a dühtől.
Vagy úgy!
Visszautasítottad Lord Reginald lányát?
-Talán nem ő az igazi. -De ő az!
Enyém lett volna minden föld
egészen a tengeri szörny birodalmáig!
A tengeri szörnyet kéne elvenned, Robert.
Ahhoz át kéne alakíttatnom nagyanyám gyűrűjét.
Ha mindent elnézel neki, sosem növi ki ezt a viselkedést!
Hagyd abba! Nagyszerű király lesz.
Csak én látom úgy,
hogy ma kicsit magasabb a trónod, mint tegnap volt?
-Úgy néz ki... -Ne légy nevetséges!
Amúgy minden jogom megvan hozzá, hogy magasabb legyen.
A király vagyok.
Igen.
Én meg nevetséges vagyok.
Ha kellek, a lakosztályomban leszek,
és a hajamat fésülgetem, amíg ki nem hullik.
Akkor jók vagyunk? Mert dolgom van.
Szégyent hozol a családra, Robert.
Ezt láttad már?
„A Köntörfalazó Színkör darabja: A király idióta fia.”
-Szerinted van még jegy? -Nevetség tárgyává válok!
Szerintem túlreagálod.
Kérdezd meg a Köntörfalazókat, túlreagálom-e!
Mert épp egy sötét, ablaktalan teremben vannak, a vár mélyén.
Nem hagyhatsz színészeket magukra a pincében, felügyelet nélkül!
-Meghalnak! -Ha megházasodsz, megállapodsz.
Többé nem viselkedsz idióta fiamként,
és az emberek látni fogják, hogy komolyan veszed a koronát.
Nem parancsolsz nekem!
De. Ezt jelenti királynak lenni.
Semmit nem érzek ezek iránt a nők iránt! Hogy szeretném bármelyiket?
A király hatalomért nősül, nem szerelemből.
Kész szerencse, hogy anyámnak volt három vára és száz lova.
-Vagy sosem születtem volna meg. -Csendet!
Ne beszélj olyasmiről, amihez nem értesz!
Ha továbbra is ellenem szegülsz, puszta dacból,
akkor mindent,
a koronát,
a palotát,
mindent a húgodnak adok.
Hagyj magunkra minket, Gwen!
Bocsánat. Zavarban lennék, ha nem unnám ennyire az életemet.
Ha már itt vagyok,
szívesen maradnék, hogy segítsek tisztázni ezt a koronaügyet.
Elmehetsz, Gwen.
Rendben.
Épp alkalmas az idő megemlítenem,
hogy a királyság kihasználhatná a szél erejét,
-ahelyett, hogy szenet éget... -Menj már!
Apám, tudod, mennyire szeretnék király lenni.
Tudom.
Na, hogy biztosan sor kerülhessen a menyegződre,
és akkor, amikor én akarom, rendezünk egy bált.
Egy bált?
Nem!
Az nagy szám!
Minden valamire való nőt meghívunk.
Táncolsz, elbűvölő leszel, és találsz egy menyasszonyt.
Ne már! Az efféle bálokon a tánc annyira modoros!
Ünnepélyes! Hülyét csinálunk magunkból.
Persze. De a nők imádják.
Istenem, Robert, ha hagytak már faképnél gazdag férfit,
csakis olyanért, aki tud táncolni.
Miért kell mindent elmagyaráznom?
Ez őrültség! Nem választhatok csak úgy menyasszonyt egy bálon! Aztán mi lesz?
Együtt öregszünk meg, a negyvenes éveinkig?
Miről fogunk beszélgetni?
Elmész a bálra, és találsz magadnak valakit.
Ez parancs.
Most pedig öltözz fel!
Elvárom, hogy fess légy az őrségváltáson!
Semmi?
A bál remek ötlet
Ne késs el!
„Ne késs el!”
Hallottátok a királyt!
Mondd, hol az a lány
Hol jár?
Aki csak rám...
Vár!
Csak kínzás a reggel, egy újabb halál
Csak bénán imbolygok én
-Sírnom kell, arcom fura látvány -Arcod fura látvány
-Miért kínoz engem az ég?! -Hát sírj
Igen
Annyi évem elszállt, amíg hittem én
-De már érzem, semmi remény! Szólj! -De már semmi remény! Szólj!
-Hol van hát? -Hol van hát?
-Mondd, hol találom, hol jár -Mondd, hol találom, hol jár
Ki csak engem vár?
-Dolgom sok -Dolga sok
Minden nap újabb sokk
Csak gürcölök nap mint nap én
-Gürcöl nap mint nap -De nézd, a nap véget ér
-Nincs társ, csak az éj -Véget ér
Térdre hullva csak őhozzá száll imám
Hull a könny és jövőm csak talány Szólj!
Hol van hát?
-Hol van hát? -Hol van hát?
-Mondd, hol találom, hol jár -Hol találom, hol jár
-Ki csak engem vár? -Hol van, hol van hát?
- Gürcölök - Gürcöl ám
Mindennap, dolgom sok
-Megyek még, megyek még, megyek még -Megy még, megy még
De rám zuhan a sok nagy nehézség
-Azt mondják rólam: őrült! -Őrült
Hogy biztosan öntelt tökfej vagyok én
Bennem senki sem hisz
Nekem senki se adna esélyt
Mondd hát, hol van az a lány?
-Mondd hát, hol van az a lány? -Hol az a lány?
-Mondd hát, hol van az a lány? -Mondd!
Hol, hol, hol, hol Hol van hát?
-Hol van hát? -Hol van hát?
Merre van?
Haver!
-Mondd hol jár, merre van hát? -Mondd, merre van hát?
Ki csak engem...
Szállj le jó atyámról!
Francba!
Remek.
Mindenki engem bámul. Ahogy reméltem.
Bocsánat, felség!
De hátulról alig látni.
Javasolhatom, hogy tegyen ide lelátókat?
Adjon egy esélyt az alacsony pórnépnek!
Közhírré tétetik, hogy a király minden alacsony pórnak megkegyelmez!
Le onnan, de tüstént!
Nem találta túl viccesnek, igaz?
Madárkaki!
Vár!
Hol van, hol van?
Mondd, hol jár, merre van?
Elnézést!
Hol van, hol van?
Hol van?
Mondd, hol jár, merre van? Hol van, hol van?
Hol van, ki csak engem...
Hol van, hol van?
Hol van?
Ki csak engem vár?
Belemegyek az ostoba játékodba.
De csak ha a királyságban élő összes lány meghívást kap,
helyzetére való tekintet nélkül.
Nem úgy értettem, hogy közrendű nőt vegyél el.
Apám, kérlek!
Neked is szükséged van rá, hogy király legyek.
Foltot ejtene a neveden, ha kihalna a családunk.
Szóval van más lehetőséged?
Túl finom célzás?
Vagy nem elég finom?
Hát jó.
Legyen így.
Eszedbe se jusson, Gwen!
Még csak azt se engeded, hogy leüljek az asztalhoz?
Nem én hozom a szabályokat.
Csak a király vagyok.
Igaz.
Ott kóborolsz majd, amíg meg nem találod a lányt,
ebben a nevetséges álruhában?
Beválik, Wilbur.
Senki nem ismer fel.
Kész szerencse.
Ne! Túl sok.
-Mi, a festék? -Igen. Kalóznak nézel ki.
Te nézel ki kalóznak.
Mihaszna riposzt.
Nem hiszem el, hogy hajlandó vagy
csorbát ejteni a királyi család méltóságán egy közrendű nőért!
Jól van, tata.
-Én csak... -Csak mi?
Gyönyörű lány. Szellemes, vakmerő.
Láttad, hogy beszélt az apámmal?
-Nagyszájú. -És lenyűgöző.
Meg kell ismernem.
Bejárom az utcákat, míg rá nem találok, feltárom előtte kilétemet,
és személyesen hívom meg a bálra.
Kivéve, ha kiderül, hogy hibádzik egy kereke,
mely esetben ráébredek, hogy megérzésem helytelen volt,
és lassan kihátrálok.
Aha.
-Neked hibázdik egy kereked. -Nekem egy kerekem sem hibádzik.
-De, sőt talán még több is. -Én vagyok a herceg.
És én azt mondom, neked hibázdik egy kereked!
Én meg a herceg legjobb barátjaként mondom, hogy neked hibádzik!
Én vagyok a legjobb barátod, ugye?
Sok barátom van.
-Persze, te vagy a legjobb barátom. -Igen, gondoltam.
Gyönyörű ember.
Kerekek...
Nahát!
De jó, hogy a mostohaanyám sosem jön le ide.
Ki nem állhatja az állatokat.
És a jótékonykodást.
Vagy bármiféle jóságot.
És biztosan nem hagyná, hogy ezt csináld,
akármi is ez, pedig gyönyörű.
-És csak egy kicsit undorító. -Kicsit? Gyomorforgató!
Ki kéne dobnia!
Nekem tetszik.
Na jó, kívánj szerencsét,
mert a pincén kívüli élet
most kezdődik!
Lányok, ez nem olyan nehéz!
De az.
A munka mindig nehéz.
Miért végzünk Hamupipőke-munkát?
Mert ez lesz a dolgotok, ha nem lesz gazdag férjetek.
-Mint Thomas. -Thomas.
-Ő aztán jó fogás. -Kár, hogy napok óta nem járt nálunk.
Ha nem Thomas, akkor egy másik férfi.
Mint ő?
Nem! Meg ne akadjon a szemetek valami tanyasi parasztfiún!
Ebben az életben gazdag férjet kell fognotok.
Szerezzetek olyan férjet, aki mindent meg tud fizetni!
És akkor többé nem nektek kell kiteregetni a vizes alsóneműtöket.
-Megkérdem, kell-e neki feleség. -Nem! Parasztfiú nem jöhet szóba.
Mindegy, mennyire gusztusos...
És tényleg gusztusos...
Ez mit jelent?
Az öregek így mondják, hogy dögös.
Mindig így kell gondolkodnotok!
Vadul csókol Prímán bókol
Hajlok felé még
Ám, ha pénze nincsen, akkor
Vesztett szegénykém!
Jöhet hozzám térden csúszva
Az totál nem hat rám!
Nem ám!
De ha jönne egy pénzeszsák
Az „igent” suttognám
Nézz körül, látod: A pénztől forog a Föld
És pénzt akar e gyönyörű hölgy
Hisz láthatod, a pénztől Csak attól forog a Föld
És pénzt akar e gyönyörű hölgy
És mi lesz a romantikával?
Ugyan!
Figyeljetek!
Nagyon kedves
Mindig lelkes
Szívét tárja fel
De amíg nem vesz gyémántgyűrűt
Nekem ő nem kell
Kicsit játszik, nagyot lódít
Engem át nem ver!
Nem ám!
Amint látom, rajtam spórol
Messze kergetem
Na, látod! Csak a pénztől Csak attól forog a Föld
És pénzt akar e gyönyörű hölgy
-Értitek? -Igen!
Ugye látod? A pénztől forog a Föld!
És pénzt akar e gyönyörű hölgy
Hisz te is látod: A pénztől forog a Föld
És pénzt akar e gyönyörű hölgy
Hisz te is látod: A pénztől forog a Föld
És pénzt akar e gyönyörű hölgy
-Pénzt akar -És pénzt akar e gyönyörű hölgy
-Pénztől, csak attól forog a Föld -A pénztől
Csak attól forog
-Pénztől, csak attól forog a Föld -A pénztől
Csak attól forog a...
A pénztől forog a Föld!
„És fiai”,
„Y hermanos”, „És fiai”.
Szép nap ez a sétához.
Nagyon szép a fejdísze.
Gyönyörűen menne a ruhához, amit varrtam.
-Jó áron adnám. -Szégyelld magad!
Látom, olyan ruhát akarsz eladni, amit az úrnőtől loptál, akit szolgálsz.
Nem, ezt én magam varrtam.
Hívnom kellene a királyi őrséget, hogy letartóztassanak, utcagyerek!
Hogy letartóztassanak?
Igen.
Hölgyeim és uraim!
Megvenné valaki öt ezüstért
ezt a teljesen egyedi,
egyáltalán nem lopott ruhát?
Ezt nézzétek! A lány üzletembernek képzeli magát!
Ne hallgassanak rá! Egyedi darab!
Hagyd abba, amíg lehet, kislány!
-Ki a fenének képzeled magad? -Komolyan!
De...
Úgy tűnik, engedned kell az árból.
Jó uram, ne kezdd te is, jó? Ma ne.
Nem úgy értem. Csodás ez a ruha.
Ugye? Jogom lenne eladni.
Igen, de nőnek nem lehet boltja.
-És ez igazságtalan. -Az lenne?
Igen!
Mi, nők szülünk, háztartást vezetünk,
egy bolttal is elboldogulnánk!
Nem lehet olyan nehéz.
Hát nem lenne nagyszerű, ha saját boltom lehetne?
Például itt. Arra az oldalra kiakaszthatnám a ruhákat,
és olyasmiket mondhatnék,
hogy „Köszönöm, jöjjön máskor is”, vagy „Elég nagy a hőség odakint?”
Tessék?
Csevegés. Megtöri a jeget. Na jó, mit is csinálok itt? Hazamegyek.
-Szóba állok egy idegennel... -Megveszem.
-Mit? -A ruhát. Megveszem.
Szánalomból?
Csak azért, mert megsajnáltál?
Nem, csak szeretnék segíteni helyrehozni egy rossz rendszert.
Mennyibe kerül? Már csak a melltű is...
A melltű
az édesanyámé volt.
Nem ismertem, de szeretném azt hinni,
jobban szeretné, ha az álmaimhoz ragaszkodnék, nem a melltűhöz, így...
Háromszorosát fizetem annak, amit kérsz.
Te?
Ne ítélj ránézésre, hölgyem!
Hé, hahó!
Figyeljetek, mert nagy hír vár
Két hét van hátra és itt a bál
És hölgyeim, most nagy a tét
Hercegünk ott választja ki hitvesét
Készüljetek, lányok, kinek párja nincs!
Egyikőtök kezén csillan majd egy kincs
Fürdés, belőtt séró Egy új ruci is kellhet
Manikűr sem árt Hogy paff legyen a herceg
Varázslatos este lesz, jó buli! Szóval tragédia lenne, tuti
Ha ott érne nagy döbbenet
És hoppon maradna kiskegyed. Ne!
Kislány, csípd ki magad hát
És célozd meg a koronát!
Készülj fel a hódításra
Hogy meglegyen Robert herceg
Királyi arája
Robert hercegnek bál kell, hogy hitvest találjon?
Mi baja van?
Talán nincs semmi baja.
Úgy hallottam, szeretne minden lánynak esélyt adni, hogy beleszeressen.
Felfuvalkodott alak!
Úgy tűnik, igazak a pletykák.
Milyen pletykák? Elmondanád?
Hogy a herceg csak arra jó, hogy mindent tönkretegyen,
és valójában Gwen hercegnő a család esze.
A herceg pedig anyuci pici fia,
akit néha még el is fenekelnek.
-Ez egyáltalán nem igaz! -Lehet.
Aljas hazugságnak tűnik.
Ez azt jelenti, hogy nem jössz a bálba?
Kizárt. Az egész bálosdi rettentően fura és ódivatú.
Nem az én világom. Örültem a találkozásnak.
Tudod,
nagyon ódivatú királyságban élünk.
De a bálra
a világ minden tájáról érkeznek emberek.
Nyitott gondolkodású emberek, sok-sok pénzzel.
Ismerem őket, bemutathatlak nekik.
Miért tennéd?
Hiszen csak most ismertél meg.
Mondjuk úgy,
hogy tudom, milyen, ha nem illesz bele a skatulyába, amibe születtél.
És hiszek benned.
Akkor rendben.
Elmegyek.
Hurrá!
Tessék?
Ezt egy előkelő embertől hallottam, mikor nagyon megörült valaminek.
Nahát, találkoztál már előkelő emberrel?
Csak egyszer.
Én egy Rowan király nevű kecskét ismerek.
A herceg biztosan téged választ.
Kétlem. Piszkos vagyok, dohos pinceszagom van.
-Egerek a legjobb barátaim. -Megkereslek a bálon.
Hálás köszönet ezért!
Szívesen.
Remélem, jó lesz a ruha!
-Amint hazaértem, felpróbálom. -Jó.
Egész helyes.
A legfinomabb kelméiből vennék, uram!
Igen!
Ez az!
Itt az esélyem.
Hiba tán
Hogy messzire vágyom innen, elfutnék?
Hiba tán
Hogy változásra, másra vágyom én?
Nem a megszokott A járatlan út kell nekem
Csakis korlátokat jelent már a címem
Nincs bennem kétség Hogy van dolgom még
A lábam saját útján jár És más irány vár rám
Tévednék tán?
Ha vakon hiszem Hogy nekem több is jár
Igen, igen
Ó, nem, így nem lesz jó!
Tévednék tán?
A biztosat most végleg eldobnám
Más kell, érzem én
A biztosat most végleg eldobnám
Bolond volnék?
Bolond
Mert éltet az álmom?
Igen, látom!
Lábam előtt hever majd a világ!
-Álmodban! -Fogd be!
Lányok, legyetek szívesek!
Biztosíthatom önöket, Robert nem okoz többé problémát.
Gyerünk, gyerünk, csak bátorság!
Ne hátra nézz, ha döntöttél!
Nem érdekel, hogy mit szólnak Más kell, érzem én
Esélyed hát ne engedd el!
Ne késlekedj, most lépned kell!
Akad majd, ki értékel Más kell, érzem én
Más kell nekünk rég!
Más kell nekem rég!
Hogyha ez az út rossz, rossz
Legyen! Nekem így jó
Hogyha ez az út rossz, rossz
Legyen! Nekem így jó
Legyen! Nekem így jó!
Hogyha ez az út rossz, rossz
Legyen! Nekem így jó
Hogyha ez az út rossz, rossz
Legyen! Nekem így jó
-Thomas? -Bejöhetek?
-Tévednék tán? -Tévednék tán?
Ha vakon hiszem Hogy nekem több is jár
Ó, igen, igen
Tévednék tán?
A biztosat most végleg eldobnám
Ó, igen, igen
Más kell, érzem én
Érzem én Érzem én
-Más kell, érzem én -Érzem én
Érzem én
Más kell, érzem én
Vakon hiszem Hogy nekem több is jár
Tévednék tán?
A biztosat most végleg eldobnám
Tévednék tán?
A biztosat most végleg eldobnám
Elnézést, asszonyom!
Elégedett vagyok magammal
Rendben, fordulj meg. Hadd nézzem!
Istenem!
Ma este valamelyikőtökből hercegné lehet.
-Tényleg így gondolod? -Igen.
A sok rossz után, ami történt,
nem lenne csodás, ha valami jó is történne velünk?
Ennyi volt.
-Eszem egy muffint, és lefekszem. -Nem!
Te csináltad ezt a ruhát?
Egész szép. Ízléses.
Köszönöm.
Sajnálom, már el kellett volna mondanom.
De, Hamupipőke, neked nem kell eljönnöd a bálba.
Ezt hogy érted?
Miért ne kéne?
Olyan lányokat hívtak, akiknek nincs jegyesük,
és neked ma reggel óta már van.
Az lehetetlen! Én döntöm el, kihez megyek hozzá.
Nem. Thomas kijelentette, hogy feleségül akar venni.
Thomas? De én nem akarok hozzámenni Thomashoz!
Visszautasítom.
Ha egy lányt már elígértek, nem mehet bálba.
Vedd le azt a ruhát, és menj vissza a pincébe!
De kérlek, mostohaanyám, muszáj elmennem!
Ezen múlik a jövőm!
Hetekig varrtam ezt a ruhát,
hogy megmutassam a nőknek a világ minden táján, hogy...
Miért csináltad?
Itthon maradsz, és belenyugszol, hogy férjhez mész Thomashoz!
Ha feldühítesz, senkid nem marad ezen a világon!
Szegény Ella! Annyira várta azt a bált!
-De kár! -Kész katasztrófa.
Srácok!
Ez gyönyörű!
Mennyivel szebb!
De izgalmas! Kövessük!
Mögötted!
Nem kéne tele pocakkal futkosnom, de jó.
Az időnk, tudom, túl kevés
Nem haladsz, ameddig félsz! Nem szabad félnem, és kész!
Tudom, hogy győzhetek én E világ túl kemény
Szívem csak egy esélyt kér!
Bármilyen útra terel
Semmi sem rettent már el!
Bár nagyon sűrű az éj
Leszek a megmentő fény!
Igen, áttörök száz akadályt
Bárhogy is rettegnék
Megjegyzik nevem még
S azt zengi föld és ég! Igen!
Megjegyzik nevem még
És azt zengi föld és...
Megcsináltad!
Szép volt, barátom!
Igen! Látod, ilyen egy igazán hatásos belépő!
Hadd mutatkozzam be!
Én vagyok a te tündéri keresztanyád.
De... Hogyhogy?
Megmentettél, kicsim.
Ezért most eljöttem, hogy megmentselek,
és elküldjelek a bálba!
Nem mehetek el a bálba.
És szerintem csak a fejemben létezel.
Ne rontsuk el észérvekkel ezt a varázslatos pillanatot!
Mennél a bálba, hogy gazdagokkal találkozz, és megváltozzon az életed?
Alig két perce épp erről énekeltem sírva.
Ez igent jelent?
-Igen. -Nem hallak!
-Igen. -Mintha komolyan gondolnád!
-Igen! -Akkor menj hát a bálba!
Csillagokról álmodtál
Nincs fontosabb a vágyaknál
Igen
Álmaid most vállald fel!
A gondolat így formát lel
Né-né-né-nézd, egy fényes csillag gyúlt!
Jövőd útján lángot gyújt
Vigyáz rád, sőt óv és véd
Bátorít, hogy erős légy
Ebben nem mehetsz a bálba.
Tudom.
Hú, nahát!
Ez... ez más.
-Sosem láttam még ilyesmit. -Jól van, na!
Te mondtad, hogy üzletasszony akarsz lenni.
Gondolkodj, Tündér anyu, gondolkodj!
-Lemaradtam volna... -Csak várd ki!
Ne, ne! Az csak fantáziarajz.
-Nem is tudom, lehetséges-e... -Csitt!
Ez a varázslat ideje!
Nagyon feltámadt a szél!
Szerintem be kellene mennünk...
Fényes csillag, szállj közénk!
Mutasd meg, belül ki él?
Fényes csillag, szállj közénk!
Mutasd meg, belül ki él?
Mutasd hát meg
Szépségét!
Ez csodálatos!
Igen, jövendőbeli királyné!
Mi az, hercegem?
Táncolni szeretnél?
Állj be a sorba, fenség!
Várj!
Most emelkedem?
De gyönyörű!
Üvegből van? Nem tudnád kényelmesebbé tenni?
Nem.
De varázserőd...
A női cipők már csak ilyenek.
A varázslatnak is vannak határai.
Hogy fogok...
A láb nem így működik.
Egyre jobb...
Sikerül!
Legyél fénylő sztár Olyan, miről álmodtál!
Mutasd, mennyit érsz Ragyogj fel csillagként!
-Legyél fénylő sztár -Fénylő sztár
-Olyan, miről álmodtál! -Miről álmodtál
-Mutasd, mennyit érsz -Igen
Szép csillagként!
Elő a rosszkislány-éneddel!
Gondolom, nem tudsz tényleg eljuttatni a bálba, ugye?
-Te jó... -Szagú...
Puszedli!
Lakájokra is szükséged van!
Észrevett!
Lám, lám, lám!
Milyen visszataszító kis lények vagytok!
De megfeleltek.
-Mire? -Mire?
Mire?
Hol a farkam? Anélkül nem tudok egyensúlyozni!
Ti fiúk vagytok? Mindig azt hittem, hogy lányok!
Miért hitted azt?
Mert mindenki tudja: az egerek lányok, a patkányok fiúk.
Akkor szerinted hogy születnek a kispatkányok?
Váltsunk témát! Ti hárman gondoskodtok arról,
hogy ez a gyönyörű ifjú hölgy eljusson a bálba!
A palotába megyünk?
De hát azt se tudjuk, hol van.
Az udvart ismerjük.
Csak egyszer mentünk ki innen, amikor bejöttek a kígyók.
A micsodák?
Hát, nem akartuk elmondani, de...
Oké, koncentráljatok!
Gondoskodnotok kell róla, hogy eljusson a bálba. Pont.
Legyél fénylő sztár
Olyan, miről álmodtál!
Mutasd, mennyit érsz
Ragyogj fel csillagként!
-Legyél fénylő sztár -Fénylő sztár
-Olyan, miről álmodtál! -Amiről álmodtál
-Mutasd, mennyit érsz -Ez az, Tündi anyu!
Ragyogj fel csillagként!
Legyél fénylő sztár
Olyan, miről álmodtál!
Mutasd, mennyit érsz
Ragyogj fel csillagként!
Legyél fénylő sztár
Olyan, miről álmodtál!
Álmodtál
Mutasd, mennyit érsz
Ragyogj fel csillagként!
Pont, ahogy én!
Ideje indulni.
Igen, tényleg.
Mit művelek?
A mostohaanyám ki fog tagadni. Kidob az utcára.
Azt mondta, megteszi.
Ne aggódj! Amíg ezt a ruhát viseled,
senki nem fog rád ismerni.
Az nem jó! Találkozóm van egy idegennel, aki felajánlotta, hogy segít.
Nem vagy egy egyszerű eset.
Na jó, ő kivétel lesz.
-De mikor elmúlik a varázslat... -Várj egy percet!
-El tud múlni? -Semmi sem tart örökké az életben.
Akár jó, akár rossz.
Ne feledd: ha éjfélt üt az óra,
fuss!
Légy hát fénylő
Sztár!
Egész éjjel itt fogunk ülni, mintha élettelen szobadíszek lennénk?
Tudod, mennyire szeretek táncolni!
Ez az este nem rólad, hanem rólam szól.
Szemmel tartjuk a fiunkat.
Meglátjuk, felbukkan-e egyáltalán.
Ez alkalmas pillanat arra, hogy előálljak a tervemmel
a lakhatási szegénység felszámolására?
-Nem, drágám, most nem... -Soha.
Hölgyeim és uraim,
a hercegük!
Ó, igen
Hé
Rajta!
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Ha kell, újra mondom...
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Ez a pasi, ez egy ékkő!
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Az, bizony ám!
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Én azért mindent odaadnék Ha csak pár percet kapnék
Tőle minden más És ragyog a világ
Bármilyen belevaló Mégse lett nagy nőfaló
Senki nem mondja róla: csapodár
De sosem törném magam Mert nekem derogál
Úgy tenni, ahogy A sok felszínes, pletykás lány
Tudom, senki sem tökéletes Ám annak, kit illet, elismerem
És higgyétek el Ő közel jár e címhez!
A jövő a fontos A múlt már messze
Végre találtam valakit Aki megnevettet
Olyan vicces vagy!
Azt hiszem, lehetnél a gyerekem apja!
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Az, bizony ám!
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Ez a pasi, ez egy ékkő!
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Ha kell, újra mondom...
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Az, bizony ám!
Visszaverem az ostromot!
Hét nemzet serege sem tarthat vissza!
Majd szétszedik egymást
Idővel nélkülem is végük lesz
Én meg éjjel magamban beszélek Mert nem felejtek
Ó, a fejemben ott jár Akár egy menüett
És a szemem is azt üzeni: „Elég, hagyjatok!”
Ha megint újrakezditek A magatokét megkapjátok
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Tudom, nem ezt akarjátok hallani De törődjetek bele!
Pasi ő, pasi ő, pasi ő Olyan szívdöglesztő!
Pasi ő, pasi ő, pasi ő
Olyan szívdöglesztő!
Pasi ő, pasi ő, pasi ő
Pasi ő, szívdöglesztő Pasi ő!
Hol van a lány?
Bocsánat! Nem tudom, mit képzeltem...
Ó, én kérem bocsánatát!
Sajnos nem forgok nemesi körökben, méltóságos asszonyom.
Ugyan, semmiség!
Ma mind egyenrangúak vagyunk a király szemében.
Igazán kedves.
Milyen gyönyörű a cipője!
Üvegből van.
Úgy négy lépés után már könnyű járni benne.
Ha megbocsát, épp a balkonra tartok.
Mindig a magasból a legjobb a kilátás.
Istenem!
Ezt nézd! A palota előtt állunk!
Ugyanazt a levegőt szívjuk, mint a királyi család.
Bármi történik ma, sosem leszek többé ugyanaz az egér!
Srácok!
Most könnyítettem magamon. Nem fogjátok elhinni, hogy kell!
-Az elülső farkadon. -Igen!
-Hihetetlen, nem? Olyan... -Elképesztő.
-Legszívesebben megint mennék. -Menj csak!
-Mennék, de most nem kell. -Szebb nem is lehetne ez az este!
Elnézést, kedvesem!
Kérdezhetek valamit?
Igen, felség.
A „felség” a férfi volt,
akinek a vérét ontottam, hogy elvegyem a koronáját.
Szólítson Tatianának!
-Tatiana királynőnek. -Rendben.
-Tatiana királynő. -Hol vette ezt a ruhát?
Olyan rafinált, és mégis olyan finom,
és... és gyönyörű.
Én varrtam. Én... Én készítettem.
Amit... Azt remélem... Szeretném... Varrok... Én tervezem...
Jó estét, hölgyeim!
Szeretném megköszönni mindegyiküknek, hogy eljöttek.
Mindannyian igazán szépek, és módfelett ígéretesek.
De, ha őszinte lehetek,
csak egyvalaki ragadta meg a figyelmem.
Sajnos őt nem látom itt ma este.
Elnézést. Szavak. Én terveztem.
Ez esetben megtisztelő egy ekkora művész társasága.
Volna rá lehetőség, hogy láthassam a többi munkáját?
-Teljességgel. -Jó.
Fényűző eseményeken veszek részt világszerte, de minden ruhámat utálom.
Olyasvalakit keresek, aki velem utazik, és felfrissíti a ruhatáramat.
Lehetséges, hogy ön lesz az?
Én?
Találkozzunk holnap, mikor négyet üt az óra!
Van egy órám, mielőtt hazaindul a hajóm.
A piactér déli végében leszek.
Ne késsen! Nem valószínű, hogy még jövök ide,
és nincs türelmem azokhoz, akik visszaélnek az időmmel.
-Természetesen. -Elvégre királynő vagyok, vagy mi.
Ezért kell megmenteni a hernyókat!
Aztán azt mondta, anyuci pici fia vagyok,
akinek néha eltángálják a fenekét.
Ne tegyenek úgy, mintha nem hallották volna a pletykákat!
Nem szégyellem elismerni,
hogy anyám csodálatos és erős nő.
És nagyon jól kijövünk egymással.
De annyira azért nem.
Ami viszont atyámat illeti,
hát, ő sem lesz fiatalabb...
Annyira sajnálom!
Istenem!
Ez nem történt meg.
Varázslat vesz körül. Észre sem vett.
Szia!
-Máshogy nézel ki. -Még hogy én?
Te nézel ki másképpen.
Tiszta vagy, és...
Szép ez a zeke.
Miért hagytad, hogy úgy ócsároljalak?
Elismerem, hogy megtévesztettelek,
-de végül is bevált. Eljöttél. -Igen. És megyek is.
Láttam a ruhákat, ittam a buborékos italból.
Esélyem nyílt valóra váltani az álmaimat.
Szóval megyek, mert jobb már úgyse lesz.
-Köszönöm. -Még nem láttál minden ruhát.
Hölgyeim és uraim,
tapintatlanság lenne, ha nem köszöntenék egy igazán különleges jelenlévőt.
A nép hercegnőjét,
a kishúgomat,
Gwendolynt.
Az az én ruhám! Az én ruhám, a hercegnőn!
Jól vagy?
Jól, csak... valaki állítsa meg a termet!
Talán ez majd segít.
Volna kedved táncolni velem?
Mármint most?
Szerelemre leltem
Nagy sokára
Kedvesem, jöjj és hagyd
Hogy vezesselek!
Ráleltem egy fiúra
Csupa kellem és báj
Sosem hittem volna Hogy épp te vársz rám
Bár még gyerekek vagyunk
De fülig szerelmesek
Dacolva az esélyekkel
Tudom, hogy így lesz rendjén
Ezúttal
Csak fogd a kezem, kedvesem!
-Légy enyém, s én a tiéd leszek! -Légy enyém!
A jövőmet látom a szemedben
Kedvesem
Táncolunk a sötétben
Féltőn ölellek
Mezítláb a selymes gyepen
Miközben kedvenc dalunk szól
Amint megpillantottalak
Elakadt a lélegzetem
Jaj, ne áltass engem!
Tökéletes vagy, kedvesem
Édesem
Táncolunk a sötétben
Féltőn ölellek
Mezítláb a selymes gyepen
Miközben kedvenc dalunk szól
Hiszek ebben a szerelemben!
Tudom, hogy egy angyallal találkoztam
Tökéletes vagy
-Jaj, ne áltass engem! -Jaj, ne áltass engem!
Tökéletes vagy
Ma éjjel
Beszélhetnénk valahol négyszemközt?
Mutasd az utat.
Milyen érzés ládának lenni?
Azért ez előrelépés ahhoz képest, nem?
Szóval ez itt a szökőkút.
Ahol te laksz, ott is van szökőkút?
Nem... Csak folyóvíz van. Időnként.
-Hallottad ezt? -Ezt?
-Mi ez? -Ez hihetetlen jó!
Mi ez egyáltalán?
-Csak így összecsapjuk! -Látom.
Az emberek olyan hangosak tudnak lenni!
Zavarba hozol.
Kész őrület ez a ma este, nem igaz?
Pislogj egyet, ha érted, amit mondok!
-Így jó? -Igen. Köszönöm a zekét!
Ugyan, én úgysem fázom.
Itt is vagyunk.
Ez gyönyörű!
-Le kéne vennem a cipőt. -Nem kell.
Ez a padló szó szerint kétezer éves.
Akkor nem kell?
Nem, dehogy.
Jó.
Istenem!
Most játszol valamit a zongorán, csak nekem?
Istenem, igen!
Mennyi rejtett tehetséged van!
Mintha nem értenél egyet azokkal, akik szerint
csak tönkretenni tudok dolgokat.
Csak hogy tudd, én nem hiszem el rólad azokat a dolgokat.
Most már főleg nem.
Pedig el kellene.
Miért?
Végül is te vagy a leendő királyunk.
Rossz a rendszer.
Csak azért leszek én a király, mert az apám is az.
Nem mintha nem akarnék király lenni.
Emlékszem, kicsi koromban néztem,
ahogy apám indul a háborúba. Nagyon bátornak tűnt a páncéljában.
Olyan akartam lenni, mint ő.
Aztán, ahogy idősebb lettem,
az életem egyre inkább a hagyományokról, a szokásokról szólt,
minden mozdulatomat lesték, mindig megmondták, mit tegyek.
Tudod, soha nem kérdezték,
én mit szeretnék...
mit érzek...
Pontosan értem, mire gondolsz.
Mi az?
Fogalmam sem volt, hogy így fog alakulni a ma este.
Én reméltem, hogy épp így alakul a ma este.
Te vagy az igazi.
Téged választalak hercegnémnek.
Mi a baj?
Nekem nem számít, hogy nem vagy királyi születésű.
Nem, nem erről van szó.
Összeházasodunk.
És életed hátralévő részét a királyi család tagjaként éled le.
Királyi család? És mi lesz a munkámmal?
-A ruháimmal? -Azt nem néznék jó szemmel.
A nők szerepe igen körülhatárolt az udvarban,
de gondoskodnék róla, hogy a legjobb szabók
készítsék a ruháidat...
Én is ruhakészítő vagyok!
Senki mással nem tudnám leélni az életemet, csak veled!
Hagyd abba, Robert!
Éppúgy nem szeretnék palotába zárva élni,
ahogy pincébe zárva sem.
Vannak álmaim. És valóra kell váltanom őket.
Ha választanom kell...
magamat választom.
Megértem.
Tényleg megértem.
Szerelemre leltem...
Ráleltem egy fiúra...
Bocsáss meg!
Mennyi az idő?
Éjfél van.
Mennem kell.
Várj!
-Rosszat sejtek! Valami megváltozott! -Nyugi! Minden rendben!
-Megtörölted a fantombajuszodat! -Nem is!
Dehogynem!
Hová siet, kedves?
Talán a herceg elcsábította tőlem?
Nem, királynőm. Holnap találkozunk, ígérem!
Mi történik itt?
Jó alattvalóim! A leendő királynétok!
Segíts!
Erre! Erre!
Wilbur!
Menj, majd én elintézem.
Nagyon köszönöm! Ezt sosem felejtem el.
Én sem.
-Megszűnik a varázslat! -Mihez kezdünk?
-Mit mondott a pillangó? -Visszataszítónak hívott minket.
De mit mondott a varázslatról?
-Nem tudom, énekeltem! -Miért nem figyeltél oda?
Mert énekeltem!
Kényelmes cipőt húzzatok!
Szállj be!
Mondom, állj!
Gyerünk!
Szállj be!
-Gyorsan, siess! -Gyerünk!
Nahát! Hozzám vágott egy üvegcipellőt!
Mindenem bizsereg, mintha...
Én is bizsergek! Mintha... Nem akarok...
Ne!
Ne nézz rám! Ne nézz rám!
Olyan furán érzem magam! Mindenem bizsereg.
Ne!
Le fogunk zuhanni!
Csak halkan, mint egy kisegér!
Talán nem fogunk...
Azért pazaroltunk ennyit egy bálra az adófizetők pénzéből,
hogy bolondot csinálj belőlem?
-Hogy megleckéztess? -Bocsáss meg, atyám.
Egymagad tönkreteszed az örökségemet!
Tudom, hogy nem fogod megérteni,
de a választottam nem engem választott.
Sajnálom, drágám!
Elment az eszed?
Leendő királyként csak a te királyi akaratod és hatalmad számít!
Nincs más vélemény. Nincs.
Alkalmas az idő megkérdeznem, miért költünk ennyi pénzt katapultra,
mikor már annyi van belőle?
-Ez csak a katapultácsoknak jó... -Hallgass, Gwen!
Szerintem jót tenne, ha aludnánk egyet.
Téged senki sem kérdezett.
Lejárt az idő, Robert.
Még a hétvége előtt feleségül veszed Laura hercegnőt.
Nem érdekel, hogy nem szeretitek egymást.
Így akarja a király.
Ha a korona megköveteli,
felség!
Drágám!
Mi az?
Komolyan azt mondtad, nem érdekel, hogy nem szeretik egymást?
Igen. A tengeri szörnyet akarom.
Beatrice, ne légy...
-Felség! -Igen? Ezt hol találta?
A lányé. A fejemhez vágta. Kész csoda, hogy még élek.
Nézzétek csak! Egész éjjel dolgozik.
Túltesz saját magán.
Nem lennék rá képes. Hozzámentem volna a herceghez.
Szerinted kellettél volna a hercegnek?
Cuki vagyok, bújós, jól tudok integetni. Miért ne?
Hallak titeket!
Lefogadom, arról beszéltek, miért nem mondtam igent Robertnek.
Főleg, mert lehet, hogy szerelmes vagyok belé.
Szerelmes? Csak egy éjszaka volt.
De még sosem éreztem olyat, mint tegnap éjjel.
Hiszen annyira jóképű!
Igen, az.
Szép az arcéle.
-Önmagamért szeret. -Nekem ez igaz szerelemnek tűnik.
Igazad van, barátom.
De ha azzal, hogy igent mondok neki,
nemet mondok minderre,
akkor nem tehetem.
Ugye, fiúk?
Meg kell próbálnom a saját életemet élni, mert ezt szeretném.
És Tatiana királynő a nagy esélyem.
Igaz.
-Ki az a Tatiana királynő... -Odalent vagy?
-A mostohája? -Szent Isten, ne!
-Félek tőle. -Én is.
Hahó! Várom a teámat!
Hamupipőke! Lemegyek.
Beteg vagyok.
Nem sokat vesztettél a bállal.
A herceg csak egy ismeretlen lányért volt oda.
Aki ostoba módon elfutott.
Így a herceg holnapután elveszi Laurát, Northphalia hercegnőjét.
Malvoliának és Narissának esélye sem volt.
Bolond voltam, hogy hittem benne.
Az anyákat néha elragadja a képzeletük.
Tudom, hogy keményen bántam veled.
Nem rosszindulatból tettem.
Ezt még soha, senkinek nem mondtam el,
de régebben zongoráztam.
Magamtól tanultam meg.
És jól ment.
Tényleg, nagyon jól.
Ettől voltam a legboldogabb.
Egy nap lehetőségem nyílt a legjobb zeneiskolában tanulni,
és éltem vele.
Volt két gyerekem, egy szerető férjem,
és volt merszem még többet akarni.
Csak egy hónapig. Egyetlen hónapig.
Mégis, mikor visszatértem, a férjem...
nos,
úgy vélte, egy igazi feleség nem viselkedik ilyen ledéren.
Lehet, hogy kegyetlennek tartasz.
De az lenne az igazi kegyetlenség, ha hagynám,
hogy reménytelen álmokat kergess.
Ez a cipő...
Te voltál az, Hamupipőke!
Nem tudom, hogy csináltad. amit az éjjel csináltál,
de a herceg téged választott. Szeret.
Menj hozzá! Ezzel minden gondunk megoldódik!
Nem lehet. Megmondtam neki, hogy nem akarom.
Mondd meg neki, hogy tévedtél! És semmi másra nem vágysz!
Ha nem a magad kedvéért, akkor értünk, a családért!
Segíthetnék a családon! Gondoskodnék magunkról!
Ne légy ostoba! Hogy jut eszedbe ilyesmi?
Kérlek, ne dobd el ezt a lehetőséget!
Menj vissza hozzá!
Már túl késő.
Valaki mást vesz feleségül.
Vége.
Hát jó.
Akkor elviszlek Thomashoz, és hozzáadlak. Még ma.
Inkább meghalok.
Mit bánom én?
Ilyen az élet
Nem igazságos
Nem szívélyes
A sok remény
És büszkeség
Csupán áltatás
És küszködés
Szeretnél fellélegezni
Kicsi lány, futni és nevetni
Ám a fűző megfullaszt
A cipő sarka meg túl magas
Ha kincsre leltél, temesd el!
Ha menekülnél, menj férjhez!
A benned élő kétséget, elvégre
Cipelheted a túlvilági létbe
Nem hiányzik egy újabb álmodozó lány!
Túl hiú Túl ifjú
Csupa szív Ám oly naiv!
Mily vak vagy Mily ártatlan
De feladod majd Ahogy én is feladtam!
Szárnyaid díszek csupán Repülésre nem valók
Ne légy már ilyen puhány! Egy másik életben sikeres lehetsz talán
-Ha kincsre leltél -Temesd el!
-Ha menekülnél -Menj férjez!
-A benned élő kétséget -Cipelheted
Cipelheted a túlvilági létbe
Temesd el
Menj férjhez
Cipelheted
Cipelheted a túlvilági létbe
-Temesd el -A sírig
-Menj férjhez -A sírig
Cipelheted
-A világnak -Temesd el
-Nem kell még egy -Menj férjhez
-Álmodozó lány -Cipelheted
Nem, nem, nem, nem
Nem!
Temesd el
Menj férjhez
Cipelheted
Hát temesd el!
Temesd el, menj férjhez, cipelheted
Cipelheted a túlvilági létbe
-A sírig -A sírig
Nem hiányzik még egy álmodozó lány!
Hagyj magunkra!
Tegnap este óta nem is szóltál hozzám.
Haragszol rám, mert kiabáltam veled.
Nem szívesen mondom ezt, de a királyok kiabálnak.
Kérlek, mondj valamit!
Ez nagyon kellemetlenül érint.
Sosem gondolkodtál azon, Robert miért ilyen nehezen dönt a házasságról?
Mert elkényeztetett gyerek, aki nem hajlandó felnőni. Egyszerű.
Mert milyen példát mutatunk neki?
Szerelem és tisztelet nélküli házasságot.
Bea, kérlek, tudod, hogy szeretlek.
Mondani és kimutatni nem ugyanaz, Rowan.
Amíg nem voltál király, minden nap éreztem, hogy szeretsz.
Egy pillanatra sem bírtál távol lenni tőlem.
Megjelentél az ablakom alatt, mint egy fényes páncélú lovag,
és szerenádot adtál a dobhártyarepesztő hangodon.
Fiatalok voltunk. A dolgok változnak.
Te változtál meg. A korona megváltoztatott.
Annyira félsz, hogy bolondnak néznek!
Megszállottja lettél a hírnevednek, a hagyatékodnak.
Végül is csak életem munkája.
Rengeteg stresszel jár.
Azt hiszed, csak rajtad nagy a nyomás?
Képzeld magad a feleséged helyébe!
Kimerítő melletted ülni, és csak mosolyogni,
mintha csak kellék lennék, és sosem hallathatom a hangomat.
Mit nem adnék, ha kimondhatnám egyszer
az egész királyság előtt, hogy nincs igazad!
Bea, most butaságokat beszélsz.
Hát, ha te mondod. Elvégre te vagy a király.
Más vélemény nem létezhet, csak a tiéd.
Tudod, a mi helyzetünkben lévő pároknak
semmire nincs garancia.
Szerettük egymást, Rowan. Tényleg.
És most...
Robert bölcsebb mindkettőnknél.
Jó napot!
Készen állok.
Hívatott, felség?
Folytathatnánk rendes beszélgetést, mint apa a fiával?
Nem. A hatalommániád kielégítése végett
ott kell ülnöd, a kicsivel magasabb trónodon.
És lekicsinylőn beszélsz velem a királyi hangodon.
Csak azért, mert olyan bizonytalan vagy,
mi lesz az örökségeddel, így sakkban kell tartanod engem.
Kérdem én, szerinted ilyen egy erős vezető?
Robert,
nem volt igazam.
Nekem, Rowan királynak...
-Most királyi hangon beszélek? -Kicsit. Nem tehetsz róla.
Menj, keresd meg az üvegcipellő tulajdonosát!
És ha még hajlandó, akkor vedd feleségül.
Vagy ne.
Ez a te életed, fiam.
Miért gondoltad meg magad hirtelen?
Hát, az biztos, hogy nem anyád érdeme.
Menj! Indulj! Légy bátor!
Figyelem! Figyelem! Figyelem! Ha nem tudnátok
El sem hinnétek Mi a nagy helyzet
De a bálon a vonzó, ifjú herceg Belezúgott egy csinos hölgybe
Ki bájos, isteni Aha, mégis képes volt
Elszelelni
Jött az éjfél Már el is vágtatott
Maga után csak Egy üvegcipőt hagyott
Hercegünk keresi a lányt Kinél ott van a párja
Bár nincs csatja, fűzője, se cipzárja
A cipő, a cipő! Ugye, ez az?
Az egy mocskos, régi bakancs Hölgyem, ezt buktad
Annyira izgulok, hogy illik-e rám!
Ekkora tappanccsal csodákra ne várj!
Hogy mekkora pech
Hogy nagy lábon élek
Tényleg pech!
De tetszett a vibrátó!
Ne törjétek magatokat Nincs nálam a cipő!
Csak kikiáltó vagyok, nem valami menő
Menjetek a lányokért És csillogjon a cipő!
Ne engem fárasszatok A leendő király keresi őt
Nem ő az.
Megér egy próbát.
Nem.
Nem tudják, hogy keresem?
Nem.
Nem. Nem ő.
Nem.
Nem. Nem. Nem.
Nem érdekel a dolog.
-Hát engem se. -Nem mondod!
Nem fogjuk megtalálni. Jobb lenne hazamennünk.
Nem lehet. Tudnia kell, hogy van közös jövőnk.
Olyan gyönyörű, hogy ennyire szereted!
Sírsz, Hench?
És ha igen?
Bár mindannyian átélnénk, amit Robert!
Elvégre mit ér az élet, ha nem azzal töltöd, akit szeretsz, nem?
Ennyi erővel nyugodtan
lehunyhatnánk a szemünket, és lefeküdhetnénk a földbe,
mert semmi más nem számít.
Akkor megkeressük!
Robert, hol találtál rá, amikor először mentél megkeresni?
Én a király idióta fia vagyok.
Hamupipőke új fogásokat tanult meg az ön kedvéért.
Remélem is.
Bármilyen útra terel...
-Egy, kettő... -És...
Elláért!
Emlékezz rám hősként!
Bármilyen útra terel
Hagyd a szerelmet s kínt átélnem!
Bár nagyon sűrű az éj
-Ó, fogjon el büszkeség és szégyen! -Igen
-Nem várhatok tovább -Áttörök száz akadályt
-Életem nem tékozolnám -Bárhogy is rettegnék
-Lehettem volna én -Megjegyzik nevem még!
-Ne legyen álmom el nem mesélt történet! -Megjegyzik nevem
Megjegyzik nevem még!
Inkább dicsfényben távozzak érted!
Megjegyzik nevem még!
-Jól vagy? -Szia!
Mit csinálsz te itt?
Megsérültél?
-Nem, jól vagyok. Muszáj... -Jó. Kerestelek.
Miért?
Mondanom kell valamit.
-Megihlettél. -Én?
Sosem gondoltam, hogy én is dönthetek az életemről.
Mindig úgy éreztem, hogy előre meg van írva a sorsom.
De amióta ismerlek, tudom, hogy bármi lehetséges.
Ez olyan édes!
De most nagyon sietek.
Rájöttem, hogy az életem lehet csak az enyém.
Remek. Ez hosszú beszélgetés lesz.
Azt akartam mondani, hogy magamat választom.
Ez nem úgy hangzott, ahogy akartam.
Nem kell királynak lennem.
Már nem ezt akarom. Hanem téged.
Azt akartam mondani, ha magamat választom, kettőnket választom.
Feltéve, ha te is így érzed.
A hallgatásod...
Ez volt életem legromantikusabb pillanata.
Az enyém is.
-Lovon érkeztél. -Igen.
-Nagyon menő volt! -Olyan gyönyörű vagy!
-Olyan jóképű vagy! -Köszönöm.
Ültess fel a lóra, és vigyél a piactérre!
-Jó. -Mi? Ne így!
-Nem? Sajnálom. -Tudok járni.
De köszönöm.
Beatrice!
Ez meg mi a nyavalya?
Beatrice! Én vagyok az!
A fényes páncélú lovagod!
Ezt nem gondolhatod komolyan!
Drágám, most engedd el a valóságot!
Csak...
Csak éld bele magad!
Ne! Énekelni fog!
Itt vagyok, és megmutatom
Most is úgy szeretlek, mint egykoron
Erre tényleg semmi szükség!
Dehogy nincs, drágám!
Hiszen épp erre vágytál!
Hát, nem igazán.
Fontosabb vagy nekem
Mint bármilyen tengeri szörny
Mindenki!
Gyermekeket nemzettünk
Te jó ég!
Szeretlek
Jó, elég volt.
Igen, köszönöm.
Jön a nagy finálé!
Sajnálom, hogy úgy viselkedtem, mint egy...
Hihetetlenül
Felfuvalkodott
Tökkelütött
Szerelmem!
Felmehetek?
Igen, ha le tudod venni a páncélodat.
Francba!
Csomagolhat!
Hurrá!
Igen!
Anyám, atyám?
-Itt vagyunk. Épp megörökítenek. -Szeretnék bemutatni valakit.
Ella vagyok.
Milyen bájos! Igen.
Igen, emlékszem rád.
Te vagy a szobros lány.
Nem én voltam.
De. Jó az arcmemóriám.
Készüljek az esküvőre?
Mármint nem erőltetem.
De elképesztően sok sütemény maradt a bálról.
Ne. Nem sietünk a házassággal.
Inkább beutaznánk együtt a világot.
Sajnálom, ha ez felborítja a trónöröklésről szőtt terveidet.
Semmi gond.
Történetesen van még egy leszármazottam,
aki minden idők legjobb uralkodója lesz a királyságban.
Hallod ezt, Gwen?
Mi történt?
Gwen, drága kislányom.
Ezennel téged helyezlek a trónöröklési sorrend első helyére.
Ne szúrj le álmomban!
Király leszek?
Királynő.
Elfogadom.
Jó.
Csak hogy tisztázzuk. Én fogok uralkodni.
Igen.
Jó.
És ezt mindenki hallotta?
-Igen, mindenki. -Igen.
Annyi ötletem van!
Azt se tudom, hol kezdjem!
-Jó. Levehetem a koronát? -Igen.
Kértek teát?
Megtiszteltetés, hogy királyságunkat egy új korszakba vezethetem át,
és kifejezhetem tiszteletemet bátyám, Robert herceg
és az ő új...
Kije is vagy?
Hát...
Nem kell mindent felcímkézni.
Csak... a szerelme?
Szerelmem?
Igen.
Szerelmem.
És új szerelme, Ella előtt!
Ella!
Azt hiszem, ez téged illet.
Édesanyám melltűje!
Ez majd inspirál az utadon.
Köszönöm.
Rendben, elég a vidámságból! Vége az ünneplésnek!
Mindenki menjen haza! Munkára!
-Menjünk! -Nem!
Nincs igazad!
Csapjunk zajt!
Csapjunk zajt! Csapjunk zajt!
Hangosítsd fel a zenét Mire vársz?
Gyerünk, emberek Csapjunk zajt!
-Igen, csapjunk zajt! -Csapjunk zajt!
Hangosítsd fel a zenét Hogy rendesen halld!
Csapjunk zajt!
Senki nem szabhatja meg
Mit kell tenned
Ha élnéd az életed Élj át minden percet
El ne vesztegesd!
Ne, ne, ne
Minden érzés, minden ritmus Olyan édes!
Kóstolj bele és érezd!
Meg kell tenned
Át kell élned Tedd, ahogy kedved tartja
Folytasd a táncot
Ne hagyd, hogy elbátortalanítsanak
Ha tudod, így a jobb
Bizonyítsd Mondd ki, amit gondolsz
Mert
Az élet egy nagy buli
A táncot abba ne hagyd Bármi legyen a ritmus
Egy nap, egy perc Sem marad veled
Éld az életed!
Meg kell tenned
Légy kicsit merész A szitukat értő
Bizonyíts
Légy kicsit nyers Az igazát védő
És szívből csináld
Így
Csapjunk zajt!
Nem, nem, igen
Csapjunk zajt!
Igen
Az életet élvezni kell
Nem szúrsz ki senkivel
Ez senkinek sem árt
Hagyd, hogy felszabadítson a zene
Légy, aki lenni akarsz Ne keress kifogást
Meg kell tenned
Tedd, ahogy kedved tartja
És szívből csináld
Szívből, igen Azt mondd, amit gondolsz
És ne hagyd, hogy elbátortalanítsanak
Tudom, nem hagyom
Tudom, nem hagyod
Nem
Akkor hát...
Csapjunk zajt!
Csapjunk zajt! Csapjunk zajt!
Csapjunk zajt!
-Csapjunk zajt! -Rajta
Hangosítsd fel a zenét Hogy rendesen halld
-Csapjunk zajt! Csapjunk zajt! -Hé!
Senki nem szabhatja meg Mit tegyél
Csapjunk zajt!
-Csapjunk zajt! -Csapjunk zajt!
Tudom jól, tudom jól
Hogy a szív
A szív a megoldás!
Csapjunk zajt!
És ezzel mesénk végére értünk.
A lány azóta is boldogan él hercegével, és mindenki megismerte a nevét.
Ella. A csajszi neve Ella.
El ne tévesszétek!
Jól van, na!
A feliratot fordította: Dranka Anita
Kreatívfelelős Kwaysser Erika Anita