Цей фільм — вигадка.
Усе є творчим вимислом.
Цей фільм не потурає насильству. Перегляд на розсуд глядача.
Амму.
Ти справді збираєшся вийти заміж за нашого сусіда, дядька Раві?
Так! А що?
Він справді тобі подобається?
Гадаю, що так.
А чому?
Не знаю.
То чому ти виходиш заміж за нього?
Чому ти питаєш?
Хочеш за нього заміж?
Я? Фу!
Фу?
Він надто страшний! Боже мій!
Чому ти боїшся? Він щось зробив тобі?
Ні, не зробив.
Але він такий страшний!
Він такий величезний.
Щоразу, коли ми граємося біля його байку,
він витріщається на нас.
І всі лякаються і тікають.
Тобі лячно, Амму?
Ти сама така бешкетниця!
Усі тебе бояться.
Чого ти злякалася?
- Амму... - Ні, Амму.
Що ти робиш?
Ти пом'яла своє сарі.
Ти що, дитина?
Усі чекають.
А ти граєшся.
- Ходімо. - Мамо.
Що?
Усе гаразд?
Усе чудово.
Ходімо.
Проходь і сідай тут. Будь, як удома.
Не треба формальностей.
Що, Амму?
Ми хіба вперше тебе бачимо?
Поводься, як зазвичай!
Якось я бачив, як вона побилася з водоносом.
Справжня шибайголова.
А зараз вона така невинна.
Невже це та сама дівчина!
Звісно. Це вона.
Вони оцінюють.
Ті дні минули.
Вона буде твоєю невісткою.
Покірність — це добре.
Усі ці роки ми були сусідами.
Ці двоє могли просто закохатися і позбавити нас клопоту!
- Так. - Таке наше батьківство!
Саме так.
Наші діти захистили нашу честь.
Амму, він дивиться на тебе.
Я знаю.
Амму! Стань поруч із Раві.
Погляньмо на вас разом.
- Іди, Раві. - Тату?
- Ну ж бо. - Іди.
Що сталося?
Чого ти смієшся?
Амму?
Коли ти маєш бути на станції?
О 7:00.
Не можу запізнюватися першого ж дня.
Поїш і йди.
Гаразд.
А обід? Прийдеш додому?
Не можу.
Принаймні перші дні.
Я не пропаду. Там, певно, є ресторани поруч.
Гаразд. Ти ж не пропадеш сама тут?
Пропаду! Нащо нагадуєш мені про це?
Я вже налякана.
Я ніколи не була сама дотепер.
Чому ти налякана?
Ніхто не чіпатиме дружину інспектора.
А якщо хтось зачепить інспектора, що тоді?
Клянуся. Я їм голови повідриваю.
Мій чоловік - герой!
Якщо три видимі леви являють собою правосуддя, мораль і справедливість,
то невидимий четвертий лев — це поліція.
Овва! Чудово!
Що ти хочеш?
- За цю цитату? - Ні.
Тепер, коли ми одружені. Я хотів подарувати тобі щось.
Скажи мені. Що ти хочеш?
Скажеш за тиждень.
Вибач! Щойно згадала.
Я віддала свою швейну машинку мамі.
Хочу нову швейну машинку.
Я чекав, що м'яку іграшку, шоколад або сарі.
Звучить дорого.
Ти певна?
Гадаєш, я дитина, щоб хотіти іграшок чи пустушок?
Звісно.
- А ти не така? - Геть не така!
Але чому швейну машинку?
Щоб трохи заробити.
Дідько!
Справжній чоловік не дозволить жінці працювати!
Чому ні? Хіба це погано, що я зароблятиму?
Я не проти не працювати!
Але я обіцяв твоїм батькам, що подбаю про тебе.
Я маю виконувати бажання своєї дружини, як ідеальний чоловік.
Виконаєш будь-яке бажання?
- Так? - Так.
Агов!
Кава.
- Не тут. - Що таке?
- Принести ще? - Ні.
- Дивовижно. - Подобається?
Подобається.
Знайшов це у ванній.
Не твоє?
Не моє.
Не твоє?
- І що ти зробила? - Я вже казала.
Це Лінні, наша сусідка.
- Вона вчителька. - Вітаю.
Новий інспектор, Равіндранат.
К. СУРЕНДЕР РЕДДІ
Про що ви з мамою говорили?
Їм нудно, і вона питала, коли у нас буде дитина.
Їм нудно, а тобі?
А тобі?
Ще нікому тут не приносили обід.
Ваша дружина обожнює вас, пане.
Боже!
Не зурочити б!
Пані, подарунок від вашого чоловіка.
«НІША» ЧАРІВНИЙ СТІБОК
- Я кохаю тебе! - Що?
Я кохаю тебе.
- Раптова перевірка? - Так, пане.
Начальник поліції зазвичай проводить їх.
Прийшов, коли інспектора не було в дільниці.
Зброярню не було зачинено, картки були невпорядковані,
а дехто був не поголений, як слід.
Він особисто вручив інспектору наказ про звільнення.
Загалом, інспектора, двох дільничих і двох патрульних
звільнили без жодних вагань.
- А де це сталося, пане? - Стулися.
Погляньте лише на доньку!
- Пане. - Пане.
- Сідайте. - Що за справа?
Розбещення, пане. Ми приймаємо заяву.
Сідайте. Продовжуйте.
- Ігбалю. - Пане.
Погляньте, що вони зробили з моєю донькою.
Якби ви краще стежили за вашою донькою,
ви б тут не сиділи.
Який сенс тепер плакати?
А що я могла зробити?
Я весь день працюю і приходжу додому вже вночі.
З її батька жодної користі.
Хто подбає про неї, пане?
Поліція теж не всесильна.
Нас тут лише десятеро.
Ми не можемо патрулювати всюди. Вона ваша дитина. Ви маєте дбати про неї.
- Мансуре! - Пане!
Їй потрібна наша допомога.
Якщо не ми, то хто?
Я просто...
Наш обов'язок захищати їх.
Не лише її, а всіх жінок.
Я не хотів...
Не плачте, пані.
Я точно знайду їх.
А також
переконаюся, що це було востаннє.
Це все, що я хочу.
Слухайте...
вам не варто соромитися.
Злочинцям має бути соромно.
Не вам.
Добре.
Відведіть доньку.
Дякую, пане.
- Вибачте, пане. - Пусте.
- Пане Ігбаль. - Пане.
Оголосіть волонтерську програму для тих, хто хоче допомогти нам.
Шукайте волонтерів.
Хай патрулюють.
Якщо знайдуть щось підозріле, хай повідомляють нас.
- Добре, пане. - Нам треба більше людей.
Це як програма «Суракша Мітра» в Карнатаці?
- Так. - Гаразд.
Стане безпечніше, якщо ми залучимо місцеву громаду.
- Так, пане. - Ми будемо добре поінформовані.
Усі мають розуміти це.
Нам тут треба волонтери з кожної вулиці.
Це дуже гарна ідея.
Але треба, щоб начальник поліції погодив це.
Тоді я поговорю з ним.
- Добре. - Краще, якщо він оголосить це.
- Добре? - Так.
Гаразд, пане.
- Дивовижно, Амму. - Невже?
Остання модель. Коштує 10 000 рупій.
Твій чоловік так сильно тебе кохає.
- Так. - Добре.
Отже, після тривалого часу,
учора я сказала йому: «Я кохаю тебе».
Так мило!
- Це він? - Так.
- Привіт, я просто... - Де ти, в біса?
- Що? - Уже минула 13 година.
Де ти?
- Я вдома. - Вдома?
- Що ти робиш? - Я просто...
Ти знаєш, що я чекаю обід?
Обід?
Так. Ти принесеш його мені чи ні?
Ну... Я забула про обід.
Принесу, звісно. Уже починаю.
Алло!
Ти маєш сказати мені правду.
Звісно!
Ти довго готувала?
Чи просто забула принести обід?
Чи ти гадала, що не зобов'язана приносити мені обід?
Амму, знаєш…
Це поліцейська дільниця. А я поліцейський.
Я знаю, коли ти брешеш.
Я не знала, що сьогодні маю приносити тобі обід.
Що сталося, Раві?
Не треба мені твоїх подачок.
Дякую, що наважилася принести мені обід.
Ні! Я не навмисно, Раві.
Будь ласка, Раві. Поїш.
- Це більше не повториться. - Я все сказав.
Я більше не потурбую тебе.
Я подбаю про себе сам.
Вибачте, що потурбував.
Раві. Вибач.
- Я не... - У мене багато роботи.
Не те, що в тебе.
Якщо ти не проти,
почекай десять хвилин, а тоді йди.
Якщо підеш відразу, люди пліткуватимуть.
Чому ти таке кажеш, Раві?
Будь ласка, поїш.
- Будь ласка, поїш, Раві. - Амму!
С. РАВІНДРАНАТ ІНСПЕКТОР
Раві!
- Раві! - Сатья!
Так, пане.
- Виклич таксі для пані. - Так, пане.
Як минув день?
Ось, поїш.
Я не голодний. Поїш сама.
На добраніч.
- Може, даси мені поспати? - Ні, не дам.
Можеш хоч день прожити без сексу?
- Вітаю, пані. - Вітаю.
- Я принесла йому обід. - Заходьте.
«Суракша Мітра».
ПОЛІЦІЯ
Ми набираємо волонтерів з громади.
Вони будуть цілодобово стежити.
Вони інформуватимуть нас про те, що коїться.
Ми побачимо, де в нас проблеми.
Це буде діяти на всіх дільницях моєї юрисдикції.
Я очікую на зменшення рівня злочинності після цього.
Це заслуга нашого окружного інспектора, Равіндраната.
Він один з наших найкращих поліцейських.
Невдовзі ми запровадимо «Суракша Мітра».
Ми пишаємося вами.
- Чудово, пане. - Так.
Пане, ви маєте випити.
- Так, пане. - Так!
- Ні. - За нас.
- Що, пане? - Я вже давно не п'ю.
Ви забагато думаєте.
- Ви маєте випити. - Лише сьогодні.
- Будь ласка. - Випийте.
- Будь ласка. - Нумо.
Дружино, що скажеш? Можна мені випити?
Нащо мене питати?
Дозвольте йому випити.
Дозвольте.
Нащо мені спиняти його?
- Пані схвалила. - Так.
- Пані погодилась. - Так.
- Хай вип'є. - Так.
- Добре, наливайте. - Так!
- Хутко! - Наливай.
До дна!
Будьмо!
Будь ласка, пане Ігбаль.
Пане Ігбаль, класична пісня.
Чудово, пане. Співайте далі.
- Перепрошую! - Так, пане?
Я маю щось сказати, Ігбалю.
Нареше, знаєте, вам так пощастило.
Ваша дружина так кохає і обожнює вас.
Ви такий романтик!
Ви благословенні гарною жінкою.
Завдяки вашому праведному минулому,
Бог благословив вас гарною дружиною.
Пане!
Але не мене.
Пробач мені, Боже, бо я грішний.
- Та ну, пане? - Що це, пане?
Що, пане?
Що таке, пане? Що ви кажете?
Пані вже місяць вам обіди носить, пане.
Вона вас дуже кохає, пане.
Так, пане.
- Як пощастило. - Правда.
Бідний Ігбалю, ти нічого не знаєш.
То був лише один день.
Наступного вона забула.
Справді? Це так, пані?
Я подзвонив їй і безсоромно благав про їжу.
Годі, пане. Вона гарна жінка.
Ти не віриш мені? Клянуся.
Вона геть не дбає про мене.
Цілими днями щось шиє.
Наче кинджал в моє серце.
Зовсім ні, пане.
Хіть триває тиждень, а кохання - місяць.
Після цього смерть - єдине, що тебе чекає.
Знову він за своє.
Ми геть промокли.
Що сталося?
Чому ти сумна?
А ти не знаєш?
Нащо ти ображав мене перед усіма?
Я дуже ображена.
Я лише жартував. Ти думала, що я серйозно?
То було не смішно.
Я думаю про тебе вдень і вночі.
- І ти це знаєш. - Невже?
Вважаєш себе найбільш люблячою дружиною в світі?
Я не це казала.
Я маю на увазі, не ігноруй моїх зусиль.
Особливо перед твоїми колегами.
Якої думки вони тепер про мене?
Хіба це важливо?
Що ти таке кажеш?
Хіба тобі не важливо?
Чи тобі байдуже?
Гаразд.
Чи питала я тебе, коли я обідаю щодня?
Що ти на це скажеш?
Подумай, як слід.
Ти їдеш зі мною чи ні?
Спочатку, дай відповідь мені.
А про мене ти подумав?
Колись думав, чи поїла я?
З ким я можу обговорити це?
Гаразд. Іди пішки.
Раві!
Заплати за таксі.
- Агов! - Пане!
- Заплачу у дільниці. - Гаразд, пане.
Ти зрозуміла урок?
Якщо знову верзтимеш таке,
не пущу в дім.
Якщо повториш таке, я й не повернуся.
Вибач!
Я не мав так чинити.
Я розізлився, що ти не поїхала зі мною.
Бо я жити без тебе не можу.
Як мені було втриматись?
Не думала про це?
Я не стримався.
Зазвичай я так не поводжуся.
Я дуже чутливий.
Ні.
Я зіпсував твою сукню.
Вибач.
Ти довго чекала на таксі?
Зголодніла? Хочеш поїсти доси?
Іди і перевдягнися. Я зроблю доси.
Лайно!
Це моя провина, так?
Я все приберу. А ти йди.
Що це, зятю?
Дядьку, я знаю, що ви позичили гроші на наше весілля.
Це невелика допомога від мене.
Ні, зятю. Це неправильно.
Називайте мене Раві, тітонько.
Я завжди буду Раві.
Не треба формальностей.
Якби мої батьки завинили комусь, хіба я не допоміг би?
Амму, попроси їх узяти.
Візьми, тату.
Дякую, зятю.
- Тітонько? - Раві.
Добре. Я піду куплю трохи риби.
Обід має бути казковим.
- Гаразд! - Я швидко.
Що сталося, Амму?
Чому ти плачеш?
Що таке, Амму?
Розкажи своїй мамі.
- Якісь проблеми? - Мамо.
Чому ти так рано віддала мене заміж?
Рано?
Тобі 25 років.
Ще трохи і ти стала б старою дівою.
Чому ти не дала мені залишитися з тобою довше?
Я не можу відвідувати тебе, коли хочу.
Таке вже життя.
Не подобається мені таке життя.
Я хочу жити з тобою.
Не треба було влаштовувати цей шлюб.
Що таке, Амму?
Вибачте, випустив, коли чистив.
Нащо перейматися? Краще я зроблю.
Усе гаразд. Я вже звик.
Сердишся на мене?
- Ні! - Знаю, що сердишся. Що сталося?
Ти ж знаєш, що я люблю їсти на дивані.
- Знаю. - Чому тоді не сказала їм?
Вони хотіли поїсти з тобою.
Тому я не сказала.
- Це лише раз, гаразд? - Усім байдуже до мене.
Це мій дім чи їхній?
Чому ти все так ускладнюєш?
Раві, чекай.
- Що сталося? - Я не можу тут лишатися.
- Забагато розмов. - Раві.
Послухай, Раві.
Не йди. Це погано виглядатиме. Будь ласка.
Раві.
Не йди, Раві.
Що я скажу батькам?
Вони ж тут уперше.
Вони спокійно підуть, думаючи, що я щаслива.
- Будь ласка. Не йди... - Ти не щаслива?
Гаразд, якщо ти не щаслива...
то залиш цей дім.
Можеш піти з ними.
Щоб вас там не було, коли я повернуся.
Раві, я ж до тебе звертаюся.
Амму!
Амму. Послухай мене.
Амму, послухай мене.
Послухай мене.
Вибач.
Мені так шкода.
Будь ласка, послухай. Я не навмисно.
Гаразд. Ти зараз зла на мене.
Я це не навмисно.
Ти розізлила мене і забрала ключі.
Пробач.
Амму, будь ласка.
Ти ж знаєш, як я люблю тебе.
Усе, як хочуть твої батьки,
ми маємо бути щасливими.
Ну ж бо, Амму, я кохаю тебе.
Амму, я кохаю тебе. Вибач.
Амму, вибач.
Амму, вибач. Я кохаю тебе.
Амму, вибач.
Амму.
Мені дуже шкода. Вибач.
Гаразд.
Гаразд. Добре.
- Раві! - Що?
Може, сходимо до храму?
Давай спершу з'їмо морозива.
Ходімо.
Не бійся.
Усміхайся!
Я був тут 12 років тому по роботі.
- Ясно. - Ви були тут з керівником відділу?
- Це було тут? - Так.
Кальпано.
Ми сходимо помиємо ноги. Ви йдіть.
- Ходімо. - Гаразд.
Амму, поглянь лише на це.
Гарно, правда ж?
Бачити вас обох такими,
аж не віриться, яка я щаслива.
Раніше я боялася…
як ти і…
Що він не дбає про тебе.
Раніше вода була чистою.
Але він перевершив мої очікування.
Він ударив мене.
Ударив мене, мамо.
Чому? Що ти зробила?
Гадаєш, то була моя провина, мамо?
Він же гарна людина.
- Якщо це не твоя... - Що?
Якщо це моя провина, то все гаразд?
Я не це казала, Амму.
Не сперечайся.
Що ти хочеш, щоб я тобі сказала?
Я не знаю. Що матері кажуть донькам у таких випадках.
Коли твій батько вдарив мене, моя мати сказала
те, що і я тобі скажу.
Тато бив тебе?
Лише раз.
Але мені було дуже погано.
Тоді моя мати сказала мені,
що чоловіки б'ють дружин.
«Ти не перша така.
І так буде і після тебе.
Це може повторюватися.
Чоловік стає злим,
бо він працює.
У нього багато проблем.
Як йому виміщувати свій гнів?
Він виміщує його на нас.
Якщо ти хочеш його любові,
маєш терпіти і біль.
Народження дитини вирішує всі проблеми».
Ось, що мені казала матір.
Як і казала моя мати, після твого народження все вляглося.
Але моя мати мала сказати геть інше.
Що тоді?
Чоловік не має бити жінку.
Якщо б'є,
жінка не має продовжувати жити з ним.
Що мені тепер робити?
Амму,
роби, як забажаєш.
Бо інакше, у майбутньому,
ти розповідатимеш те саме про свою матір власній доньці.
Бувай, Амму. Раві. Бувай.
Амму, ходімо в дім.
Амму?
Я сказав, що принесу документи.
Нащо квапити мене?
Я сказав, що буду там о 8:00 чи 8:30.
Начальник вже пішов?
Гаразд. Я йду.
Агов, поквапся.
- Маю негайно вирушати. - Гаразд.
Не рухайся, бо вколю.
Щось підгоряє.
Ні!
Помішуй далі.
Я маю це робити?
У мене лише дві руки.
Тупа курво.
Ні на що не здатна?
Знову рюмсати будеш?
Усе псуєш, а винний я.
Переконуєш усіх своїми слізьми.
То це я тут лиходій?
Ну ти й курва.
Гарне ж виховання.
Не розмовляй так зі мною.
Щось підгоряє.
Геть сказилася?
Я мав би побити себе за шлюб із тобою.
Дурепо.
Щоб тебе не було тут.
Якщо побачу тебе, ніхто не врятує.
Пані...
Агов, пане!
Сльози нічим не зарадять.
Краще сміливо вирішити проблему.
Або жити, як боягуз… Пані.
Іншого вибору немає.
Пане. Агов, пане!
Хіба я вас питала? Це не ваша справа.
Це моя справа.
Я цілими днями сиджу тут
і прошу в людей гроші.
Що ви про мене знаєте?
Що я знаю? Шлюбне намисто на шиї...
Синці на обличчі...
Сльози на очах і валіза в руках.
Ви не знаєте, піти від чоловіка чи ні.
Правда ж?
Такі жінки не рідкість.
І ви даєте поради їм усім?
Я не люблю людей.
Люблю лише собак.
Бо вони, як і я,
зневажені людьми та не знають, куди їм податися.
Цуценята, розумієте,
губляться і раняться,
а коли хтось ставиться добре до них, гавкають і кусаються.
Пане? Але це не свідчить про їхню силу.
А про страх.
Щоб позбутися цього страху, є лише один спосіб.
І який же?
Маєте гроші?
Я думала, ви щось порадите,
а ви лише бір'яні їсте.
Як я можу вам щось порадити, коли ви вже це й так знаєте.
Що я знаю?
Я — невігласка.
Я навіть не знаю, за що він мене б'є.
Знаю лише одну річ.
Як бути побитою і безсоромно плакати.
Дідько! Що це за життя таке?
От бачите?
Хоча я невинна,
а дорікаю собі.
Як я дійшла до такого?
Чому він такий злий на мене?
Чому піднімає руку?
Де я помилилася? Гадки не маю.
Він не погана людина.
І не диявол також.
Він добре дбає про мене.
Я точно знаю, що він любить мене.
Але іноді...
Коли щось неприємне турбує його,
він поводиться ось так.
Якби документи не підгоріли,
він би не побив мене.
Не можна валити все на нього.
Але я не можу змиритися з цим.
Це не щодня трапляється.
Іноді ми гарно проводимо час.
Зовсім без сварок.
Зважаючи на це, у нас усе гаразд.
Просто іноді трапляються такі випадки, оце й усе.
Оскільки ми рідко сваримося,
нам не варто розривати стосунки, так?
Ви певні?
Гадаю, що так.
Якщо я й далі любитиму його,
і якщо зрозумію його краще,
то хіба він не зміниться?
Я маю сильніше любити його, щоб він не бив мене більше.
Я мушу змусити його полюбити мене.
Що скажете?
Що сталося?
Це не має так скінчитися.
- Що? - Бір'яні.
Купіть мені бір'яні наступного разу, і я його з'їм.
Бережи вас Бог.
Ти хотіла піти від мене?
Так, хотіла.
Але не змогла.
Чому?
Ти мій світ.
Я знаю.
Я ніколи не покину тебе.
Я знаю.
Я завжди буду з тобою.
Ти моя душа.
Що це? Ми йдемо на офіційний захід.
Кого ти хочеш цим вразити?
Це нічого. Я планувала подивитися фільм
з нашою сусідкою, Судхою.
А як же мій обід?
Пусте.
- Лише цього разу? - Ти не розумієш?
Не треба.
Скуштуйте це. Моя дружина вагітна.
Справді?
Я не хочу дітей зараз.
Але він не розуміє це, лікарю.
У такому разі пийте пігулки.
Але мовчання не зарадить вам.
Ні, лікарю.
Між нами все буде добре. Я вірю в це.
Лікарю, зробите мені ласку?
Секс в будь-які інші дні не має значення.
Але щоб завести дитину, займайтеся ним на 11-й, 12-й і 13-й день після місячних.
- Привіт, Лінні. - Вона наша «Суракша Мітра».
Вони патрулюють щоночі та кажуть поліції про все підозріле.
Ти щаслива, Амму?
Він добре про мене дбає.
Не хвилюйся, мамо.
Амму.
Ви розумієте?
Так, лікарю.
Я вагітна.
Але як?
Амму, вживання протизаплідних пігулок збільшує рівень прогестеронів,
але це нормально у вашому випадку.
Але я не пропустила жодного разу.
Можливо,
знаючи, що ви приймаєте пігулки,
ваш чоловік підмінив їх.
Не можу порадувати вас, Раві.
Але ж у неї затримка місячних.
Так, таке буває при полікістозі яєчників,
гормональному розладі чи навіть стресі.
Амму не вагітна.
Я певна в цьому.
Раві, ще одне.
Вона дуже слабка.
Лише бажання дитини не допоможе.
Подбайте про свою дружину.
Добре подбайте про неї.
Гаразд?
- Що? - Пане.
Я чула жіночий крик.
Схоже, що хтось бив жінку.
Не певна, звідки саме це лунало.
Хіба я не маю права на сон?
Вибачте, що потурбувала.
- Подзвони Сатьї. - Гаразд, пане.
Лінні, чекай.
Гадаю, я теж чув.
Так?
Гаразд. Ось, що зробимо.
Я попрошу Сатью долучитися.
Обійдіть кожен дім.
Гаразд, пане. Дякую вам.
- Гаразд. - Вибачте.
- Пусте. - На добраніч!
Що? Іди в кімнату.
Ми не знайшли ту, що кричала вчора.
Обійшли всі будинки.
Розпитали ретельно всіх, кого можна, але це не допомогло.
Я думала, що ми знайдемо її.
Знаю, жінки завжди приховують таке.
Чому? Ми ж хочемо допомогти їм.
Я зустрічала таких жінок.
Вони не визнають, що їхній чоловік б'є їх.
Навпаки, вони захищають його.
Ті жінки — дурепи.
Я цього не розумію.
Якби були на їхньому місці, зрозуміли б.
Гаразд. Час обідати.
Підете з нами до дільниці?
Ні.
- Гаразд, тоді я піду, Амму. - Гаразд, пані.
Чекайте!
Одні двері ви оминули.
Коли розповідаю це іншій людині,
почуваюся приниженою.
Я зневажаю себе.
Байдуже, що він робив зі мною,
я мовчки лягала спати.
Може, наша дитина змінить все.
З часом, сподіваюся.
А якщо не змінить?
Тому я таємно від нього приймала пігулки.
Але я не така вправна, як він.
Гадки не маю, що робити з цією дитиною.
Лишити її чи зробити аборт?
Але вирішувати маю я.
Не він.
Чи хтось інший.
Як він зробив це без мого відома?
Хіба він має право чинити так із моїм тілом?
Скажіть мені, хіба ж має?
Невже я одружилася з такою людиною?
Заради такого нещасного життя?
Ми прийшли до вас, бо не знали, що робити.
Вибору немає. Треба подавати скаргу начальнику Редді.
Що? Закон однаковий для всіх.
Я не хочу скаржитися.
Я поїду кудись.
Їдьте! Але не жалійте його.
Я не така смілива.
Я не можу зробити це.
Для розлучення має бути причина.
А вона є.
Я не можу.
Не бійтеся. Ми ж тут заради вас.
Амму, будьте сміливою.
Не хвилюйтеся.
Гаразд, пані. Але начальник на зустрічі.
- Ви маєте піти. - Куди?
Раві тут щодня.
Якщо він побачить її тут...
Що таке, Амму?
Ти не мала робити це.
Я приходжу сюди щодня.
Проте ти написала скаргу начальнику.
Що вони подумають про мене?
Ти не мала робити цього, Амму.
Нумо. Сідай.
Сідайте, пані Сатья.
Що з тобою, Амму?
Я тобі не подобаюсь. Я знаю це.
Але така ненависть?
- Пане. - Пані Сатья.
Будь ласка, не перебивайте.
Це особисте.
Бити дружину — це не особисте, пане.
Бити?
Я тебе бив?
Це ти їм сказала?
Пані Сатья, ви знаєте мене вже рік, так?
Гадаєте, я бив її?
Справді?
Непорозуміння — звична річ у шлюбі.
Але роздувати з мухи слона
і нести це до начальника...
Ви не розумієте?
У неї психічний розлад.
Не вірите мені?
Амму, я б'ю тебе?
Усі дивляться на нас. Скажи мені, Амму.
Я б'ю тебе?
От бачите, Сатья?
Амму, ходімо.
Що ви робите?
Я прибираю.
Усе так забруднилося.
А було інакше.
Це тому, що я занехаяла все.
І не лише дім.
Я й про себе не дбала.
Я стала безсоромною.
Може, саме тому, навіть коли він змушував мене,
я була безпорадною.
Але я не терпітиму цього.
Я не маю покладатися на інших.
Якщо треба щось зробити, я маю зробити це сама.
Що треба зробити?
Спочатку, я приберу тут, а тоді розберуся з ним.
- Що? - Я маю провчити його.
Я маю показати всім його справжню суть.
Не лише через мене.
Він нікого більше не має бити.
Тоді я погляну йому в очі та піду геть.
Я ніколи не повернуся.
Але як, Амму? Ми щойно втратили наш єдиний шанс.
Я не знаю як. Але це має статися.
Повинен бути спосіб.
Спосіб...
Чому ви квапили її шлюб?
Вона була такою молодою, як востаннє бачилися.
Моя дівчинка.
А її погляд, коли мене забирала поліція…
Я досі пам'ятаю його.
Може, він назавжди такий.
Вона запрошує мене на своє весілля?
Нащо це їй? Вона влаштує сцену.
Я маю відвідати весілля сестри.
Це мій останній шанс.
Я хочу побачити сестру.
Ти щойно вийшов.
Розслабся, побачимо її ввечері.
Ні, зараз.
Ти завжди робиш по-своєму.
Дядьку, там наше дитяче фото.
- Ґіта тут. - Дядьку, ми підемо, коли я побачу її.
Бачив її? Тепер задоволений?
Ще б пак, дядьку.
Вона так виросла. Вона — викапана матір.
Маємо їхати до дільниці.
- Скарги? - Родинні негаразди.
- Хто він вам? - Небіж, пане.
- Гаразд. - Ім'я...
- Ви його опікун? - Так, пане?
- Ви знаєте умови звільнення? - Так, пане.
Він має приходити щодня
- і розписуватись в журналі. - Гаразд.
- Рибне карі? - Що?
Це рибне карі?
Моя мама готувала мені його в дитинстві. Яка то була смакота!
Тато приносив свіжозловлену рибу зі струмка.
Вона дрібно рубала її та маринувала з сіллю і перцем.
І, доки готувала, додавала туди пальмовий цукор для мене.
Смакота!
Було так смачно. Просто неймовірно!
Іди, подавай обід, а я скоро підійду.
Ти забагато говориш.
У в'язниці ти був авторитетом.
Твій наглядач гарної думки.
Пан Рао? Він золото, а не людина, пане.
Твої штучки, може, й працюють у в'язниці, але не тут.
Я тут головний.
Якщо дуркуватимеш,
я тебе назад до в'язниці кину.
Згідно з умовами звільнення,
маєш розписуватися в журналі двічі на день.
Пропустиш хоч день, я скасую твоє УДЗ.
Лише двічі?
Я можу й двісті разів.
- Можна розписатися і йти? - Чекай!
Нащо квапитися?
- Поспішаєш на зустріч? - Ні, пане.
Маю тобі дещо сказати.
Може, тобі буде незручно.
- Пане? - Наша вбиральня забилася.
Ми так і не змогли полагодити її.
Може, ти зможеш?
Це дрібне завдання. Ти швидко впораєшся.
Не роби, якщо не хочеш.
Без проблем, пане. Я зроблю це.
- Так, шукаємо. - Якщо не знайдемо зброю, мене звільнять.
Пошукайте там.
Чекай.
Пане!
Погляньте там.
- Що, пане? - Іди!
Пане!
Як ти це зробив?
- Я знайшов його. - Знайшов чи вкрав?
Нащо мені красти?
Це мамине?
Воно весь час було в тебе?
Ні.
Не хочу нічого від нього.
Навіть якщо це мами.
Ґіто...
Визнаю, то був злочин.
Пробач мені хоч раз.
Я помру, якщо не пробачиш.
Тоді помри.
Якби він думав про мене, то не вбив би \х.
Якщо сестра пробачить мені...
Ти що, сліпий?
- Вони створюють проблеми. Просто ходімо. - Вибачте.
Геть показилися? Хлопець на умовному...
- Ідіот Прабу не розписався. - І що?
Якщо він не прийде,
нам кінець.
Особливо Раві.
Алло? Що сталося?
А якщо подвійний вбивця скоїть ще одне вбивство?
Він тут, пане.
Пощадіть.
Де ти, у біса, був?
Пане, будь ласка, пробачте йому.
Це більше не повториться.
Якщо спробує знову, клянуся,
я його посаджу назавжди!
Під столом, ті ряди картотек...
Пил на стелях та вбиральні.
Що сталося, Амму?
- Ти злякалася? - Ні.
Вона ляклива мов дитина.
Ну ж бо, сідай біля мене.
Я візьму це, бо воно мамине.
Але я ніколи не пробачу тобі.
Агов!
Слухайте всі.
Моя сестра пробачила мені.
Сьогодні ми святкуємо.
Пийте. Я пригощаю.
Агов!
Я в гарному гуморі, тому пробачу тобі.
Подякуй за це моїй сестрі.
Хай приходить, я її віддячу, як слід.
Вітаю, панове!
Я думав, ви справжні чоловіки.
А виявилося, що ви лише дітлахи, що постійно скаржаться.
Я так б'ю тебе, а ти й не думаєш змінюватись.
Безсоромний вилупку!
Пане!
Якби це було десять років тому,
ви б навіть не торкнулися мене.
Але ви молодець.
Мудро обираєте лише слабких.
Знаходите таких, а тоді б'єте.
Правда ж, пані?
Правда ж, пані Сатья?
- Дівакаре. - Пане!
Він не зміниться. Принесіть блокнот.
- Записуй. - Так, пане.
«Шановний пане. Суб'єкт...
Прабу, який вбив двох людей,
я прошу скасування його УДЗ».
Ні, пане. Не робіть цього. Прошу.
«Всупереч попередженням...»
Не треба, пане.
«Прабу діяв свавільно, побивши двох людей
і спричинивши серйозні травми».
Брате.
- Забери заяву. - Вони не жартують.
- Благаю. - «Заяву вже подано».
Ігбалю, будь ласка.
Він не послухає.
Попроси його сам. Давай.
«Вимагаю скасування його УДЗ».
Ми безпорадні, Прабу. Сам проси його.
«Прошу вжити необхідних заходів».
Пане, будь ласка, пробачте.
Я вийшов на весілля.
«Щиро ваш, С. Равіндранат.»
- Весілля сестри. - Окружний інспектор.
«Дільниця Махараніпалі».
Будь ласка, пробачте, пане.
- Відпустіть цього разу. - Годі!
Я ж тут заради весілля сестри.
Будь ласка, пане.
Ти щось казав про десять років тому...
Це лист на скасування твого УДЗ.
- Пане! - Я відправлю його до твоєї в'язниці.
Не робіть цього.
Роби, що хочеш.
- Дівакаре. - Пане, ви перемогли. Перемогли.
Я - ніщо, пане.
Я — нуль, порожнє місце, пане.
Хочете — покарайте мене. Пане....
Стій, Прабу!
Принесла мені їжу?
То викладай.
Годі. Відпустіть його.
- Він може померти. Пощадіть. - Агов.
Кажи, Шекаре.
Що?
Пане, начальник їде з інспекцією.
Перевірити зброярню.
Перевірити оновлення картотеки.
Почистити шафки, вбиральню, ідальню…
Навіть вашу форму.
- Ігбалю? - Пане?
- Куди це ти? - Додому.
Ні, краще напишемо заяву і закриємо його.
- Зв'яжіть і киньте до вбиральні. - Так.
Я ще не закінчив з ним.
Заберіть його.
Агов, Амму. Начальник їде.
Ти маєш піти.
Ти геть сказилася? Хоч щось зроби правильно.
- Сатья. - Так, пане.
- Прибери це. - Гаразд.
Ходімо, пане.
Я допоможу.
Пане, авто начальника вже тут.
Сатья, владнай це.
- Ти йди сюди. - Куди?
Начальник не має тебе бачити.
- У вбиральню? Він же там. - Хутко.
І що? Він такий самий, як ти.
- Раві. - Заходь.
Раві!
Пане!
- Пане! - Пане!
Я витягну кляп.
Не кричіть.
Помовчте, будь ласка.
Ви мали б мовчати, щоб вас не побили.
Хоч ви й дуже тиха, а він все одно б'є вас.
Знову за своє?
Що ви про мене знаєте?
Усе, пані.
У своєму житті, я бачив жінок…
Які були приречені жити так.
Коли я зустрів свою сестру,
подумав, що жінки стали прогресивнішими.
А чоловіки?
Ви та він,
ви геть не змінилися.
Пані, не порівнюйте мене зі своїм чоловіком.
Чому ні?
Він садист, а ви вбивця.
Геть однакові.
Маєте рацію, пані.
Кожного дня шкодую про це.
Гаразд, забудьмо про мене.
Чому ви терпите все це?
Чому не жити своїм життям,
пішовши від нього?
Що вам до мого життя?
Чому воно вас так хвилює?
Не хвилює.
Тоді облиште.
Боже!
Як ви можете вичитувати мені?
Він змушує вас прибирати вбиральні.
Прибирати дільницю.
Б'є жорстоко.
І що ви можете?
Ви вдарили його.
Ваше УДЗ скасували.
Як ви тоді підете на весілля сестри?
Навіть я тут безпорадна.
Я так старалася,
але не змогла.
Так.
Маєте рацію.
- Я… - Прабу.
Я все робив не так із самого дитинства.
Пробачте мені, якщо скривдила вас.
Дідько!
Це був мій останній шанс прийти на весілля сестри.
Мій останній шанс.
Але через свій гнів...
Я не втрачу його.
Я відвідаю її весілля.
Так.
Обов'язково.
Я втечу.
Якщо виберуся звідси,
то відвідаю її весілля.
Тоді ваш чоловік заплатить за це.
Так я помщуся йому.
Я втечу. Втечу звідси.
Пані, ви ж не скажете про це своєму чоловіку, так?
Скажу що?
Про мій план втечі.
Ви справді втечете?
Так.
Я якось втечу з-під арешту та відвідаю весілля сестри.
Я втечу, пані.
- Пане... - Вибачте, пані.
Начальник уже пішов.
Пан Раві супроводжує його.
Як ти витягнув кляп?
- Вставай. - Пане.
Іди.
Пане. Прабу!
Що таке, пані?
Перепрошую, пане.
У мене є план.
Якщо зробимо все правильно, ваше бажання здійсниться,
як і моє.
Прабу, що ти коїш?
- Пане. - Я в нормі. Його лови.
Лови його!
- Лови його! - Нас звільнять!
Лови його.
Лови його. Вам не зловити його.
Що, Дівакаре?
Ти що, сказився?
Це поліція чи що?
Невже він такий сильний?
Як він утік, якщо тут стільки копів?
Люди сміятимуться з нас!
Байдуже, як ви це зробите,
але він має бути тут до 18:00.
Або я вас усіх порву.
Чого вирячилися? Ідіть.
- Дівакаре, ходи сюди. - Так, пане.
- Ти надіслав той факс? - Так.
- Чого вирячився? Іди! - Так, пане.
Де ти, Прабу?
Цк справжній палац.
Наступний крок?
Усе місто знає, що він прийшов до дільниці.
І ви кажете, що він утік?
Та як ви з нами розмовляєте?
Наче ми побили його до смерті й викинули?
Він напав на нас і втік.
Скаржтеся, кому забажаєте.
Ви ще побачите, на що я здатен.
Приводьте, кого хочете. Я чекатиму.
Пане, нащо ви кажете йому, що робити?
Де Прабу?
Хочемо правосуддя.
Вимагаємо правосуддя.
У нас є докази його входу.
Але нічого, що доводить втечу.
Нам гаплик.
Повідомите, якщо Прабу з'явиться.
Амму.
Амму!
Уже йду.
Амму. Відчини двері.
- Чому так довго? - Вибач, була у вбиральні.
Одні відмовки!
Знаєш, як мені погано?
Тобі не зрозуміти цього, дурепо.
Люди вважають, що це поліція причетна
до зникнення подвійного вбивці Прабу.
Поліція тепер вважає себе понад законом?
Де Прабу? Він живий чи мертвий? Люди хочуть знати.
Хто дасть відповідь? Поліція чи уряд?
Де Прабу?
Хочемо правосуддя!
- Де Прабу? - Дайте нам відповідь!
Відповідайте!
ДІЛЬНИЦЯ МАХАРАНІПАЛІ
Відповідайте!
Що мені сказати пресі?
Я не мав довіряти вам це.
Погляньте на це.
- Вітаю. - Вітаю.
- Усе гаразд? - Так, пане.
Ваш обід принесли.
- Ідіть поїжте. - Вибачте, пане.
- Ні, пане. - Ідіть поїжте.
Пообідайте.
- Що ви думаєте? - Пане.
Його немає чотири дні.
- Чого прийшла? - Обід принесла.
Ніяк не зловите?
Відзавтра можеш не приходити.
Не треба приносити мені обіди. Іди.
- Як недбало. - Вибачте, пане.
- Вибачити? - Пане.
Чоловіка чотири дні немає.
- Марнуєте час? - Пане...
Геть неефективно.
Ви нездари.
Що ви тут взагалі робите?
Ми знайдемо і приведемо його.
- Будь ласка, ідіть. - Ні.
Нам потрібен Прабу.
Притримайте їх два-три дні.
А ви тим часом спробуйте зловити його.
- Зрозуміло, пане. - Якщо не зловлять його, усуньте їх.
Ми розслідуємо звинувачення в нашому відділі.
Якщо не зловимо Прабу за три дні,
ми всі відповідатимемо за це.
Усе йде за планом.
Раві звільнять до весілля.
РОЗШУК ПРАБУ
А я погладшав, так?
ЗВІЛЬНІТЬ ПРАБУ
Час, виділений начальником сплив, пане.
Нам гаплик.
Останній шанс.
Якщо він не повернеться до весілля сестри,
вам кінець.
Будь ласка, не плач, Ґіто.
НАМ ПОТРІБНА ВІДПОВІДЬ
ПОЛІЦЕЙСЬКА ДІЛЬНИЦЯ МАХАРАНІПАЛІ
Прабу...
Вона пробачила мені?
Так.
Знаєте що?
Ґіта хотіла скасувати весілля.
Але решта переконали її.
Її весілля відбудеться на протесті.
Біля поліцейської дільниці.
Уявіть, як вона зрадіє, коли побачить вас завтра.
Що ти кажеш?
Його впіймають, якщо він прийде на весілля.
- Я знаю. - Тобто?
Я знаю.
Геть сказилася? Хочеш усе зіпсувати?
Нечесно змушувати його лишатися заради мене.
Я обіцяла йому.
Як я можу вчинити інакше?
Я вирішила. Ви здаєтеся завтра.
Ви потрапите до в'язниці після весілля.
Що ти робитимеш, Амму?
Вибачте, пані.
Я знаю, що ви хочете розлучитися.
Проте дозволили мене піти.
Ви така щедра.
Таких, як ви, треба в музеях показувати.
Якщо я вас покину зараз,
моя мати не пробачить.
А як же весілля?
Вона мені пробачила.
Чого мені ще бажати?
Я щасливий.
То ви пожертвуєте всім?
Ні! Ваша самопожертва значно більша за мою.
То, може, нам обом місце в музеї?
Забронювати нам місця?
Яка чудова посмішка. Добре.
Повернімося до справ.
Я можу лише подякувати вам.
А я втомився від подяк і вибачень.
Будьмо продуктивними.
Повертайтеся до готування. А я піду до мого палацу.
Пане, він навіть на весілля не прийшов.
Що нам робити?
Увійдіть.
Що?
Начальник поліції наказав почати внутрішнє розслідування.
Тепер справи заведуть і на нас.
Усе просто: щоб пережити це розслідування,
ми маємо триматися разом.
Або нам гаплик.
Якщо не знайдемо його сьогодні,
наші показання мають бути однаковими.
- Можете йти. - Пане.
- Дівакаре. - Пане.
Маємо стерти запис побиття Прабу з камер стеження.
- Так, пане. - Ніхто не має підозрювати нас.
Хай здається збігом.
Гаразд, пане.
- Учора я вперше за багато часу співала. - Правда?
Вашу пісню.
За це та решту ваших послуг, я приготувала обід-подяку.
- Приходьте. - Нащо йти туди? Я з'їм його тут.
Ні. Ви маєте прийти в дім і пообідати зі мною.
Що за привід?
Ігбаль щойно подзвонив мені.
Казав, що чоловіка можуть усунути завтра.
Тоді й закінчиться ця драма.
Це означає, що ви зможете піти.
Отже...
Я прийду.
Де Прабу? Хочемо правосуддя.
Маємо підтримувати порядок.
Потрібно позбутися їх.
Просто виконуйте мої накази.
Гаразд, пане.
Звільніть Прабу.
Де Прабу?
Відповідайте.
Приєднуйтеся.
Хто вони?
Байдуже.
Вони підтримують нас.
Звільніть Прабу.
- Ідіть. - Гаразд, пане.
Забирайтеся.
Ідіть геть.
- Геть. - Зачиняйся.
- Обговоримо потім. - Зачиняйся.
Негайно зачиняйтеся.
Де Прабу?
Де наш Прабу?
Звільніть Прабу.
Це якось підозріло.
Звільніть Прабу.
Де Прабу?
Стійте. Видаліть це.
Відповідайте.
Це теж видаліть.
Де Прабу?
Хочемо правосуддя!
Де Прабу?
Хочемо правосуддя.
Де Прабу?
Звільніть Прабу.
Де Прабу?
Звільніть Прабу.
Стій!
Перемотай!
Стій! Програй.
Дружина, пане.
Пане, як ви? Пане?
Усе гаразд?
Що сталося?
Ігбалю, інспектор тут.
- Ігбалю. - Пане.
Пусте.
Пане.
А що це за пісню ти мугикав?
Пане, це звичайна пісня.
Заспівай мені.
- Пане. - Співай, я сказав!
- Так! Годі! - Життя...
Звідки ти знаєш цю пісню?
Пане, Прабу постійно співав її.
- Прабу? - Він співав її одного дня.
А чому ви питаєте? Що сталося?
- Ігбалю... - Пане?
Ми скрізь шукали?
Звісно, пане.
Ні.
Пане.
- Це... - Що?
схоже на карі вашої мами?
Кидайте зараз.
Ціль - дільниця.
Хто ви? Годі.
Годі.
Хто вас прислав? Годі!
Агов!
Ви тут за Прабу?
Дядьку...
Сай...
В атаку!
Не бийте нас.
Чому ви б'єте нас?
Поліцію геть!
- Ґіто! - Геть поліцію!
- Сай! - Геть поліцію!
Геть звідси.
Агов!
Ґіто, сюди.
Сюди.
Ну ж бо, хлопці.
Ламайте їх.
Де він?
Кажи! Де він?
Я чув його! Де він?
Я тобі в'язи скручу! Скажи мені!
Я не розумію.
Нащо вдавати невинну?
Гадала, я не знаю?
Це помста за те, що бив тебе?
Допомогла йому втекти, щоб помститися?
Гадаєш, я не розумію цього?
Повір мені.
Я нічого не розумію.
Будь ласка, не бий мене.
На це є важлива причина.
Гадаєш, я не битиму тебе?
Чого б це?
- Чого? - Я вагітна.
Раві...
- Що? - Ти станеш батьком.
Безсоромна лярво.
Як ти можеш брехати?
Раві, я вагітна.
Я робила солодощі, щоб здивувати тебе.
Амму...
Раві.
Подзвони лікарю і перевір.
Клянуся, я вагітна.
Амму каже правду. Вона вагітна.
Хотіла зробити аборт...
Тому не казала.
Вона подзвонила сьогодні та сказала, що залишить дитину.
Я кажу це, бо все знаю про вас.
Хоч тепер попіклуйтеся про неї.
Раві.
Я була налякана.
Хотіла зробити аборт.
Але не змогла.
Бо я знаю, що ти мріяв про це.
Тепер твоя мрія збудеться.
Я не казала тобі.
Вибач.
Раві.
Де він?
Кажи! Де він?
Я чув його!
Що сталося?
Не можу заснути.
Піду пройдуся.
Гаразд.
Поїш і йди.
Ні. Я поїм у ресторані.
Вишивку не закінчити за тиждень.
Минулого разу сукня, яку ти пошила…
Лінні, навчиш мене готувати рибне карі.
Додай туди риби.
Тамаринд...
Ясно.
Це схоже на рибне карі вашої мами?
Не таке смачне, як у мами.
Але добре.
Дідько!
Що?
Чому? Що сталося?
Мене можуть убити, тому я записую це відео.
Мене звуть Прабу.
Я вийшов по УДЗ, щоб відвідати весілля сестри.
Аж раптом ми з інспектором Махараніпалі Раві побилися.
Він сприйняв це особисто.
Скасував моє УДЗ, катував мене та спробував ув'язнити.
Його дружина допомогла мені побачити весілля сестри.
Вона прихистила мене в своєму домі.
Завдяки їй я побачив весілля сестри.
Я збираюся здатися начальнику поліції.
Якщо щось станеться зі мною,
це все провина інспектора Раві.
ЦУКОР
- Хочеш цукру? - Ні.
Ти ховала його в мене під носом?
Ти розумна.
Підступна курво!
Дякую! У тебе зв'язані руки.
Ти не арештуєш його.
Якщо зробиш це...
Якщо арештую, я маю відвести його до начальника.
Він запитає про його сховок.
А він був у моєму домі.
Мене відсторонять та посадять.
Такий був план?
Отже, він перебільшував на камеру та підловив мене.
Якщо його арештують або він утече, я програю.
Гарна робота. Ти більший злочинець за нього.
Цього я в тебе навчилася.
Ти розгромила мене.
Я дійсно кохаю тебе.
Хочу міцно поцілувати тебе,
а тоді розмазати твою голову по стіні.
Я дивитимусь, як ти стікаєш кров'ю.
Хотів би я це зробити...
- Але... - Але?
Я визнаю, ти перемогла.
Загадай бажання.
Це просто...
Розлучення.
Звісно.
Як нам лишатися разом після такого?
- Згода. - Не лише це.
Хочу відео, де ти зізнаєшся, що бив мене.
Хочу викрити твою справжню суть.
Годі жартувати.
Через Прабу мене можуть усунути.
А от за таке зізнання мене посадять,
я втрачу роботу.
Я схожий на дурня?
Я даю тобі розлучення.
Бери й насолоджуйся.
Нащо зізнання?
Розлучення - довгий процес.
Ти можеш ошукати мене.
Коли справу Прабу закриють, можеш скривдити мене.
Не хочу ризикувати.
Я все ще можу це.
Можу вбити тебе і підставити Прабу.
Що скажеш? Зробити це?
Уб'єш мене, знаючи, що я вагітна?
Амму...
Лише тому, що це моя дитина,
гадаєш, я не скривджу тебе?
Ось як добре ти мене знаєш?
Я пересплю з іншою і зроблю ще дитину.
Це ж не проблема.
Просто скажи мені, де Прабу.
У твоїй каві достатньо цукру?
Що ти, в біса, верзеш?
Ти збожеволіла?
Ти мав узяти цукор, коли я запропонувала тобі.
- Хутко! - Гаразд.
Ти перетнула межу.
Я такий злий...
Я не боюся тебе.
На твоєму місці, я б не марнувала час.
Дідько!
Чому ви тягнете зі справою Прабу?
- Хай Раві приїде до мене. - Так, пане.
Що відбувається?
Ідіть всередину, пане. Ми самі.
- Він прийде? - Заблокувати огорожею.
Ніхто не ввійде.
Прабу тут.
- Прабу - Як ти?
- Усе добре. - Як ти?
- Добре. - Раді тебе бачити.
Прабу. Ти в безпеці?
Пробач мені, люба.
Це ти маєш пробачити мені, а не я тобі.
Ну ж бо, Прабу.
Не хвилюйтеся.
Куди ви його ведете, пане?
Облиште його, пане.
Що це?
Прабу.
Чого вилупився? Іди геть.
Іди геть.
- Пане. - Так?
- Я маю бачити начальника. - Не можна.
Зачекайте тут.
- Простежте. - Так, пане.
Агов!
Ти робиш велику помилку.
Ти повернешся до в'язниці.
Неважливо, що я тобі зробив,
усім буде байдуже до цього.
Пане, думаєте, залякаєте мене?
Спробуй зрозуміти.
- Послухай мене! - Пане, не розмовляти.
Сядьте там, Амму.
Амму, хочете сісти деінде?
Усе гаразд. Він мені більше не зашкодить.
Амму, послухай мене.
Усе керівництво зібралося.
Будь ласка, іди.
Не чини так зі мною.
Благаю тебе. Будь ласка!
Сядь.
Пригадуєш, скільки разів я благала тебе?
І що ти зробив?
Амму, я не мав піднімати руку на тебе.
Вибач.
Будь ласка, іди зараз.
Будь ласка!
Не чини так зі мною.
Будь ласка, Амму. Спробуй зрозуміти.
Моє життя, кар'єра будуть у халепі.
Послухай, Амму. Будь ласка.
Амму, як...
- Де той йолоп Раві? - Пане.
Вибачте, пане.
Чекайте! Амму, чому ви зробили це?
Пане, я тут уже не вперше.
Останнього разу,
думала, він зупинив мене.
Ні.
Я зупинила себе.
Але цього разу...
Я не розумію.
Скажи йому, Раві. Ти мене б'єш?
Скажи правду. Перед усіма тут.
Ти мене б'єш? Так чи ні?
Пані…
Ви отримали?
- Що саме? - Щось краще за «дякую».
Маю сказати вам правду.
Мені бракуватиме мого палацу.
Що скажете?
Ми ще зустрінемося?
Почекайте тут.
Що далі? Що?
Я нервую щоразу, коли постає це питання.
Страх не дозволяв мені…
прийняти правильне рішення.
Але тепер усе змінилося.
Гарні часи почалися для тебе.
А як дитина?
Добре.
Небажання мати дітей не робить тебе поганою.
Я знаю.
Я зголодніла, Лінні.
Що в нас є?
Пригадуєш той готель поблизу ринку?
Оздоблений яскравою вивіскою.
Хочу пообідати там.
- Підемо туди? - Звісно.
П'ять хвилин.
Амму
Нарешті ви звільнилися.
- Я радий за вас. - Звідки ви знаєте?
Ви більше не хвилюєтеся.
Ви хоробра.
Нумо, сідайте.
Як смачно пахне.
Скуштуйте.
Якщо знали, що я помиляюся, чому не виправили мене?
Неважливо, яке саме рішення,
але ви маєте вирішувати самі. Ясно?
Це бір'яні неймовірно смачне!
Переклад субтитрів: Віталій Данмер
Креативный супервайзер Дмитрий Восколович