Nu vă apropiați de casa mea!
CEILALŢI
Nu vă apropiați de familia mea!
Plecați de-aici!
Nu vă apropiați! Nu vă apropiați de casa mea!
CAROLINA DE NORD 1946
Oprește-te!
Aici sunt.
Hai!
Sunt aici.
Hai jos! Vino la cină.
Dra Vernetta... O știi. Spăla rufe.
Era măritată cu prostul ăla care vindea whisky din magazie.
Băiatul drei Vernetta, Willy, mi-a dat un bilețel de despărțire frumos...
Mama are un teanc întreg.
- Erau și bani prin ele? - Henry.
Ar trebui să stau acasă, să te ajut cu bebelușul.
Și cine îi mai arată dnei Jenkins cum e să ai zece pe linie?
- Dar eu am note de nouă. - Exact.
Ajut-o pe mama cu desertul.
E noapte, nu?
Abia a trecut de 19.00.
Dă-i o farfurie tatălui tău mai întâi.
O să-ți placă.
Poftim, scumpo!
Henry, nu pleca!
Nu pleca. Eu și Ruby...
Am făcut plăcintă.
E de piersici.
Nu pleca.
Dra Vernetta...
Spunea...
Vorbește cam mult, nu?
Da.
Da, așa e.
Spunea că fac angajări la fabrica de procesat sorg.
Ar trebui să lucrezi în tren, tati. Mi-ai aduce lucruri de peste tot.
Excelentă idee, Ruby!
E o linie de cale ferată între Morehead și Richmond.
Ai ajunge acasă la cină.
E o plajă acolo, mamă?
Mai știi când am făcut hărți pentru școală?
Ruby Lee, du-te în camera ta.
- Am făcut-o pentru tati. - Nu-i nimic.
Nu-i nimic. Tati e obosit.
Bine.
Nici nu ne lăsau să punem mâna pe arme.
Poftim?
Soldații negri nu erau „pregătiți de luptă” sau așa ceva.
- Ce ne-au făcut n-ai face nici... - Ce? Ce, dragule?
N-ajungea că luptam cu nemții, ne mai și foloseau de parcă eram...
Armata și experimentele ei mizerabile!
Gaz sarin, iperită...
Ne-au zis: „Să recunoaștem efectele.”
Trebuia să studieze efectele asupra nemților.
Nu asupra noastră.
Asta ți-au făcut?
Altora le-a fost și mai rău.
Mirosul...
Îi spun „gaz de muștar”, dar, când te sufoci cu el...
Are un miros...
dulce.
Dulce.
Înțelegi, Luck?
Fetița mea mi-a făcut plăcintă,
iar eu n-am putut s-o mănânc.
E în regulă. Îmi pare rău.
N-am vrut să arunc...
Îi spui tu asta?
Nu,
îi spunem împreună.
Trebuie să mă fac bine înainte să...
Hei!
O să ne descurcăm.
Henry?
Ce faci aici?
De unde ești?
Ești în siguranță acum.
- Henry. - Da?
Micuțul zgâria la ușă.
Doamne!
O să-i spun Sergeant.
Ce zici?
Da, ți se potrivește.
Poliția din Compton. Deschideți!
A TREIA ZI
Poliția din Compton. Deschideți!
- Tati! - Gracie!
Stai cu mama ta, Gracie Jean.
Deschideți!
- Trebuie să vorbim. - Luck, respiră!
Respiră!
O să se termine imediat. Bine?
Haide!
- Știm că sunteți în casă. - Ne descurcăm.
Nu ne faceți să spargem ușa!
Poliția din Compton! Deschideți!
- Mâinile sus! - Stați!
La perete!
De ce ai deschis așa de greu?
Fetițele mele erau speriate.
Știi cine mai era speriat?
Vecinii tăi. Cică ea a ieșit cu pistolul.
- Ce face cu pistolul? - L-am încuiat.
Comptonul de Est nu e genul ăla de cartier.
Oamenii de aici sunt de treabă, harnici.
Care dintre voi e în poza asta?
Lasă-l pe fratele meu în pace!
Oameni buni, vă rog să faceți loc.
Sergent, sunt Betty Wendell. Eu am sunat.
Mulțumim, dar vă rog să plecați din stradă. Hai!
Sergent, femeia aia avea un pistol în mână.
Și se uita spre casa mea.
Ce s-a întâmplat după aceea?
Soțul ei a avut destulă minte cât s-o ia în casă, înainte să rănească pe cineva.
Bătea câmpii și urla ca o nebună.
Și după ce a ajuns în casă?
Poftim?
După ce a ajuns în casă,
n-a mai fost un pericol pentru dv. și familia dv.
Am înțeles bine?
Cu tot respectul,
nu înțeleg cum ar trebui ca asta să mă facă să mă simt protejată.
Dnă Wendell,
problema cu amenințările e că, dacă nu sunt puse în practică,
nu pot lua prea multe măsuri.
Ați înțeles?
Înțeleg.
Bine. Dați-i drumul!
- Hai, doamnelor! - E complet inutil.
Plecați! Și dv. Hai!
Lasă-l jos!
Pentru numele lui Dumnezeu! Ce faceți?
Așa...
Îmi explică și mie cineva ce se petrece aici?
Ce păcat!
Uneori, foștii proprietari
lasă capcane.
Sau otravă.
Sunt tot felul de dăunători pe aici. Șobolani, sconcși, ratoni, oposumi...
Doamne, ce nenorociri!
E stricat.
Credeți că a intrat cineva?
Nu încape nimic mai mare decât un câine pe acolo.
Soția dv...
Se...
Se duce mereu să ia ziarul cu pistolul în mână?
- O luați pe femeia care a ucis câinele? - Gracie Jean, taci!
Cine a spus că e o femeie?
- Dra Vera. M-a apucat de gât. - Gracie, încetează!
Cine e dra Vera? De ce n-ați spus că mai e cineva în casă?
Nu, e posibil ca o femeie să fi intrat și să-mi fi apucat fiica de gât.
Aici.
Aici...
Aici. Unde e?
- Era aici! - Mamă, încetează! Te rog!
Ce se întâmplă?
Se pare că ați avut un oaspete de dimineață.
Să ne anunțați dacă mai apare.
Ea...
nu se simte grozav în ultimul timp, dar o s-o facem bine.
- Sper, dle Emory. - Da.
Sper din tot sufletul.
Îmi pare rău pentru câinele vostru.
Din păcate, se întâmplă și accidente.
O să patrulăm prin cartier. O să fim cu ochii în patru.
Vedeți să nu se mai întâmple nicio trăsnaie, bine?
- Bine. - În regulă.
De față cu el te purtai
- ...de parcă eram nebună. - A fost un accident.
- Ne călcau lucrurile în picioare. - Am vorbit cu ei.
Rânjeai la el, de parcă...
Ce?
N-am chef de așa ceva azi.
Cineva a făcut asta.
A fost cineva. Sunt sigură.
A verificat ferestrele. Una e stricată.
Orice animal o putea deschide.
Poate că Sarge a fost pe-afară.
Spune-mi că măcar accepți că e posibil.
Și e mai probabil decât să se fi strecurat careva pe un geam
prin care abia încape un copil, ca să facă asta...
cu mâinile goale.
Gândește-te și tu
la rece.
Asta e tot, Luck.
Gracie nu trebuie să le spună oamenilor despre prietenii ei imaginari.
E copil, Henry!
Le spune asta albilor.
LICEUL COMPTON EST
Arată-le de ce suntem în stare.
Mama e nebună?
Să nu mai spui așa ceva!
- Avea un pistol. - Știu.
- În stradă! A văzut-o toată lumea. - A îndurat multe.
Și cum vorbea cu polițiștii...
De parcă era ne...
A fost jenant.
Ascultă-mă, scumpo.
Știu că tu te crezi adultă,
dar vorbești despre mama ta.
Îmi pare rău.
Nu-i nimic.
N-ai cum să-ți amintești.
Nu erai mai mare decât e Gracie acum.
Dar eu eram distrus când m-am întors.
Însă mama ta m-a pus pe picioare.
Și noi o să facem același lucru pentru ea.
O ajutăm cu tot ce-i trebuie, până își revine.
Să oficializăm înțelegerea.
Așa.
Du-te!
- O ții pe mama de mână? - Da.
Bravo!
E frig. Ce facem aici, mamă?
Ei bine,
polițistul a spus că una dintre ferestre e stricată.
Hai s-o reparăm înainte să vină tati. Ce zici?
Stai acolo.
Nu vreau să calci pe ceva din greșeală.
Avea dreptate.
Gracie?
Ce faci acolo? Ți-am spus să stai aici.
Gracie.
Ea a zis că n-a fost fereastra, mamă.
Cine?
Gracie, încetează cu dra Vera.
Nu există.
Dar se uită fix la tine.
N-o vezi?
Acum îi simți mirosul, mamă?
A ce miroase?
Uneori, noaptea,
o aud mergând pe hol.
Dar mereu îi simt mirosul mai întâi.
Miroase urât, mamă.
Foarte urât.
A ce miroase?
A mortăciuni.
Ai văzut-o?
Nu, n-am văzut nimic.
Dar ai simțit-o, nu?
Dacă spun că da, promiți că nu-i spui lui tati?
Promit.
Ai...
Ai cartea cu dra Vera de ceva vreme.
Te vizita și acasă, în Carolina de Nord?
A apărut abia când am ajuns aici.
E ceva rău în casa asta.
Nu-mi place.
Ție-ți place?
Merge...
Deocamdată.
Trebuie să ne străduim.
Tatăl tău a muncit din greu pentru casa asta.
Faci un efort? Pentru mine?
Așa te vreau.
Nu vreau să mă ia.
N-o să te ia nimeni.
Dacă se atinge cineva de un fir din părul tău, ce o să facă mama?
- O să-l bată măr? - Exact.
Te iubesc, mamă!
Și eu, scumpa mea.
Betts! Ai venit devreme.
Ești ocupată?
Se cheamă Pasul Opt. L-am găsit în Housekeeping.
Un doctor din New York a descoperit că femeilor le e foame
de opt ori pe zi, în medie.
Nu știam asta.
Aveți o mașină nouă pe alee?
Știi cum sunt băieții cu jucăriile lor.
Câte opt, de opt ori pe zi, timp de opt zile.
Pare o aiureală, dar, înainte să judeci,
- ...am slăbit două kile în trei zile. - Minunat!
Mai știi cum am rămas după Bobby? Nu mai vreau să fiu așa.
Midge.
Arăți foarte bine.
Da. Dar...
- Mai am câteva kilograme... - Era înarmată.
Și polițistul de dimineață... Dacă-i poți spune așa.
Se purta de parcă ea uda gazonul.
Dacă a venit poliția, sigur o să se rezolve.
- Așa o să fie. - Da.
O să se rezolve. Pentru că o să facem noi ceva.
Diseară, la Asociația Proprietarilor.
Marty nu știe de capul lui. Dale are nevoie...
Betts, mai bine lăsăm asta în seama băieților.
E casa ta, Midge.
Dacă micul Bobby sau Dale Junior se jucau afară?
Dacă o vedeau?
Sau mai rău.
Așa începe.
Așa se schimbă.
Cu o familie.
Dar nu e niciodată doar o familie.
Am citit în ziare.
E un articol despre cartierul Kensington, din Chicago.
După ce se acomodează,
dacă li se permite asta, încep să dea telefoane.
Și mai vine o familie.
Și încă una.
În scurt timp, strada,
strada noastră devine...
Vezi ca Dale să-l citească înainte să vorbească diseară.
„FĂRĂ NEGRI”, SPUNE UN CARTIER DIN CHICAGO
Muniție.
Midge, o să fie bine. O să-i alungăm. Trebuie doar să...
Voiam să-ți spun, dar...
Vă mutați.
Dale i-a spus lui Clarke aseară. Am crezut că ți-a...
Nu mi-a spus.
I-a lingușit pe șefii de la uzină. Și a dat roade.
L-au pus să conducă toată coasta de vest.
Mașina nouă...
Am încercat să mă enervez, dar cred că sunt mai încântată decât el.
- Vă mutați. - Aproape, la Anaheim. O să-ți placă.
Trebuie să veniți în vizită. Promiți?
Noua casă are multe camere.
Tu și Clarke puteți rămâne peste weekend.
Suntem foarte ocupați.
Normal. Se întâmplă atâtea!
Și mai e ceva.
N-am spus nimănui, nici măcar lui Dale.
Nu încă.
Sunt însărcinată.
Îmi fac multe griji. Pentru tine. Pentru Nat.
Doamne, cu...
oamenii ăștia.
Femeia aia înarmată.
Nu mai e un loc unde să crești copii. Dacă tu și Clarke...
Dacă...
Bravo ție, Midge! Mult noroc în noua casă!
Revino-ți, amice!
Măcar plimbă creionul pe foaie.
Pot să completez un formular de pariuri până la prânz.
Ochiul atotvăzător le vede pe toate, le știe pe toate.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Eu sunt Henry.
Știu.
Gary.
Și n-ai pentru ce.
Prea târziu.
Te rog, ia loc!
Stai bine?
Da, domnule.
Nu te aud.
Da, domnule.
Vreau să-ți împărtășesc ceva.
Eu iubesc toate creaturile Domnului,
dar nu profita de mine, Emory.
Am înțeles. Nu, domnule.
Da. „Ala, bala, portocala.”
Am luptat pentru tine în consiliu. Știi asta?
Știi?
Poate ai remarcat că nu avem mulți negri pe aici.
Nu?
Bine, îmi plac oamenii cu simțul umorului.
„Rochester!”
Ăsta era Jack Benny.
Nu știi? Emory, e demențial.
De-a dreptul demențial. Vreau să te întreb ceva.
Ai televizor?
Nu. Abia ne-am mutat, dar vreau să cumpăr unul.
De unde? Din Georgia, nu?
Carolina de Nord.
Nu contează. Cum ți se pare aici?
E bine.
Trebuie să ne adaptăm, ca peste tot, dar o să fie minunat.
Te înțeleg.
Eu sunt din New Haven.
Da.
Să-ți spun ceva!
Dacă dai de o gogoașă bună în orașul ăsta, pe mine mă anunți primul, bine?
Da, domnule.
- Mai e ceva... - Lasă vrăjeala, Emory!
- Ori te făceai că muncești... - Nu, domnule.
Nu? Serios?
Atunci, ce făceai?
Pot să fiu sincer, dle Berks?
Problema e...
că ne-a murit câinele de dimineață.
Dumnezeule!
Fetele mele erau supărate.
Când a murit Scouty al meu...
Avea 11 ani.
Îl dureau așa de tare șoldurile, că-l scoteam în brațe să-și facă treaba.
Nu mi-e rușine să recunosc că am plâns ca o fetiță.
Dar...
Ignoră suferința.
Ignoră suferința. Intră în joc!
Am înțeles.
Am spus eu să-l deschizi?
Du-l la Skunk Works până la prânz.
- Am înțeles. - Perfect.
„Speranța e un ghem mic cu pene, Ce-n suflet așezat
„O melodie fără vorbe Îngână neîncetat
„Mai dulce-i vocea în furtuni Și niciun vânt n-a îndrăznit
„S-alunge pasărea micuță Ce-adesea ne-a încălzit
„Eu am auzit-o pe îngheț Și pe vicleana mare
„Speranța e un ghem mic cu pene.”
E cea mai celebră poezie a ei.
Știe cineva cine a scris-o?
Da?
Dră Perkins?
Poezia a fost scrisă de Emily Dickinson.
Liniște!
Ajunge!
Liniște!
Vrei să repeți cursul de engleză a treia oară, dle Reed?
DETENȚIE - RUBY EMORY MOTIV - A DERANJAT CLASA
Cum te cheamă?
Ruby.
Ești o nestemată, nu?
Ai o față foarte drăguță. Pentru o fată de culoare.
O să te răzgândești.
Eu sunt Doris.
Bună!
Nu ești cam mică să fii tâmplar?
Reparăm fereastra.
Da? Aveți noroc.
Cei mai buni reparatori din Los Angeles
spun că ăsta e cel mai bun magazin pentru reparat ferestre.
Lasă bomboanele!
Ai grijă, Gracie Jean.
Gracie?
Gracie, răspunde-mi imediat!
Gracie.
Gracie?
TOPOARE
Sunt frumoase, nu?
Mă întreb...
V-ați gândit vreodată cum arată creierul, dnă Emory?
Dacă o jigodie mi-ar ucide câinele,
aș deveni curios.
Mamă, mai avem mult?
Dale ți-a spus ceva?
- Dă-o naibii, Betts! Anaheim? - Nu i-am dat satisfacție.
- E la o oră distanță. - Nu drumul e problema, Clarke.
Începe.
Ăștia se mută aici, iar Dale vinde imediat? Crezi că e o coincidență?
- Nu știu. - El știe.
E doar începutul.
O să vezi.
Dale a fost promovat, mai vor să facă un copil,
poate că au nevoie de mai mult spațiu.
Ce vrei să spui cu asta?
Nimic.
Se mută pentru că el știe ce urmează.
Dacă rămân aici, casa lui n-o să mai valoreze nimic.
Știam eu că se poartă ciudat!
Dă-i naibii!
Nu poți să te superi pe ea, Betts.
E fată de treabă.
Ce Dumnezeu! E cea mai bună prietenă a ta.
Un prieten bun e doar un om pe care nu l-ai văzut la greu încă.
Dar acum știu.
Acum știm.
Nemernicul!
Trebuia să țină un discurs despre cum să-i alungăm,
dar el știa că se mută.
N-a plecat. Încă poate să țină discursul.
Din camionul cu mobilă?
„Rezistați! Luptați!”
„Să ne trimiteți corespondența.” Dă-l în mă-sa!
Haide, Betts...
Fă-o tu!
Am toate articolele. Oricum ești mai inteligent decât retardatul ăla.
- Pune-l pe Marty. - El e mai rău!
Hai să ne mutăm în Watts, mai bine.
Trebuie s-o faci.
Știi mereu ce e de spus.
E unul dintre motivele pentru care m-am îndrăgostit de tine.
Nu pentru gropițe?
Poți s-o faci, Clarke.
Arată-le lui Dale, Midge
și tuturor ce înseamnă să iei poziție.
Deci?
Bine, Betts, dar, dacă fac asta,
tu trebuie să te împaci cu Midge. De acord?
Unde te duci?
Era să uit.
Ramura de măslin. Midge are nevoie de zahăr.
Cum a fost la școală, scumpo?
Bine.
„Bine”?
Mă aștept la un răspuns mai complet de la cea mai isteață fată din liceu.
A fost în regulă.
Eram singura din clasă care citise Emily Dickinson.
- Da? - Normal că da.
Așa te vreau!
Emily Dickinson?
Bine.
Și tu, domnișoară?
Ai ajutat-o pe mama prin casă?
Eu și mama am reparat fereastra de la subsol.
- Ce drăguț din partea voastră! - Da.
Imediat după ce am văzut-o pe dra Vera.
Eu am văzut-o. Mama doar a simțit-o.
Bine.
Mama o să-mi povestească mai târziu.
Ce-i asta?
Eu am făcut-o.
Aveai dreptate
când vorbeai cu polițiștii ăia.
Nu m-am simțit prea bine în ultimul timp.
Dar deja încep să-mi revin.
Tati?
Henry.
Subtitrarea: Robert Ciubotaru