Hold dere unna huset mitt! Hold dere unna!
DEM
Ligg unna familien min!
Hold dere unna!
Hold dere unna! Hold dere unna huset mitt!
NORD-CAROLINA 1946
Stopp.
Jeg er her.
Kom.
Jeg er her.
Bli med. Bli med ned på kveldsmat.
Frøken Vernetta... Du husker henne. Tok inn klesvask?
Gift med den idioten som solgte whisky fra skuret?
Frøken Vernettas sønn, Willy, lagde et fint farvel-kort...
Mamma fikk en hel stabel av dem.
-Var det noe i noen av dem? -Henry.
Jeg burde bli hjemme og hjelpe til med babyen.
Hvem skal vise fru Jenkins hvordan toppkarakterer ser ut?
-Men jeg fikk B-er. -Nettopp.
Kom og hjelp mamma med dessert.
Det er kveld, ikke sant?
Like etter syv.
Greit, gi faren din en tallerken først.
Du vil elske det.
Her, vennen.
Henry, bli.
Bli. Ruby og jeg, vi...
Vi har laget pai.
Det er fersken.
Bli.
Frøken Vernetta...
Hun nevnte...
Hun snakker mye, ikke sant?
Ja.
Ja, det gjør hun.
Hun nevnte at de ansetter ved durra-anlegget.
Få en jobb på toget, pappa. Du kan ta med ting fra hele verden.
Det er en god idé, Ruby.
De har en linje fra Morehead til Richmond.
Du er hjemme til middag.
Er det en strand der nede, mamma?
Husker du da vi lagde kartene på skolen?
Ruby Lee, gå på rommet ditt.
-Vi laget den til pappa. -Det går bra.
Det går bra. Pappa er bare trøtt, ok?
Ok.
De lot oss ikke bruke våpen.
Hva?
Fargede soldater var ikke "kampklare" eller noe slikt.
-Det de gjorde, ville du ikke gjort... -Hva da? Hva, vennen?
Som om det ikke var nok å kjempe mot tyskerne, brukte de oss...
Hæren og de dritt-eksperimentene deres.
Nervegass, sennepsgass...
"Gjenkjenne effekten", fortalte de oss.
Se effekten på de forbanna tyskerne.
Ikke oss.
Gjorde de det mot deg?
Ikke så ille som noen av dem.
Lukten...
De kaller det en sennepsgass, men når du kveles av den...
Det lukter...
...søtt.
Søtt.
Forstår du meg, Luck?
Den lille jenta mi lagde en pai til meg...
...og jeg klarte ikke å spise den.
Det går bra. Jeg beklager.
Jeg mente ikke å kaste...
Vil du fortelle henne det?
Nei,
men vi kan gjøre det.
Jeg må ta meg sammen før...
Du.
Vi klarer dette.
Henry?
Hva gjør du her ute?
Hvor er du fra?
Ingenting kommer til å ta deg nå.
-Henry. -Ja?
Den lille fyren ville komme inn.
Å, Gud.
Jeg skal kalle ham Sersjant.
Hva synes du?
Ja, du er Sersjant.
Compton-politiet. Åpne opp.
DAG 3
Compton-politiet. Åpne opp.
-Pappa! -Gracie!
Sitt med moren din, Gracie Jean.
Åpne opp!
-Jeg må snakke med deg. -Luck, pust, kjære.
Pust, ok?
Alt er over om et øyeblikk. Greit?
Kom an.
-Vi vet at du er der. Åpne. -Vi klarer dette.
Ikke tving oss til å bryte opp døren.
Compton-politiet! Åpne opp!
-Opp med hendene! -Stopp!
Opp mot veggen.
Hvorfor brukte du så lang tid?
Jentene mine var redde, konstabel.
Vet du hvem andre som var det?
Naboene. De sa at hun hadde en pistol.
-Hva gjør hun med den? -Jeg låste den inne.
Øst-Compton er ikke den slags nabolag.
Folk er anstendige, hardtarbeidende.
Hvem av dere er dette?
Sett ned broren min!
Greit. Dere må trekke dere tilbake.
Sersjant. Betty Wendell. Jeg ringte.
Setter pris på det, men alle må ut av denne gaten. Kom igjen.
Betjent, den kvinnen hadde en pistol i hånden.
Og hun sto mot mitt hjem.
Hva skjedde så, fru Wendell?
Mannen hennes dro henne inn før hun skadet noen.
Hun skrek som en galning.
Og da hun var inne?
Unnskyld?
Da hun kom inn,
var trusselen mot deg eller familien over.
Forstår jeg det rett?
Med all respekt,
jeg forstår ikke hvordan det skal få meg til å føle meg tryggere.
Fru Wendell,
det som er med en trussel er at, hvis det ikke blir til handling,
er det ikke mye jeg kan gjøre.
Forstår du?
Jeg forstår.
Greit. Kom igjen.
-Kom igjen, damer. -Forbanna ubrukelig.
Fortsett å gå. Du også.
Sett ham ned!
I alle dager! Hva gjør dere?
Så.
Vil noen forklare hva som skjedde?
For en skam.
Du vet, noen ganger legger tidligere eiere
ut feller.
Eller gift.
Det er alle slags gnagere ute. Rotte, skunk, vaskebjørn, pungrotte...
Gode Gud, de greiene.
Ødelagt.
Tror du noen kan ha kommet seg inn?
Jeg tror ikke mye mer enn en hund kommer gjennom der.
Kona di...
Hun...
Henter hun alltid avisen med ladd våpen?
-Skal dere ta damen som drepte hunden? -Hysj, Gracie Jean.
"Dame"? Hvem sa noe om en dame?
-Frøken Vera. Hun tok tak i nakken min. -Slutt, Gracie!
Hvem er det? Hvorfor nevnte du henne ikke?
Nei, en dame kan ha brutt seg inn og tatt tak i min datters hals.
Her.
Her. Hvor er det?
-Det var her. -Mamma, stopp. Vær så snill, slutt.
Hva foregår?
Høres ut som dere hadde besøk i morges.
Gi beskjed om hun dukker opp igjen.
Hun...
...har ikke vært seg selv i det siste, men vi ordner det.
-Jeg håper det, herr Emory. -Ja.
Det håper jeg virkelig.
Jeg er lei for det med hunden din.
Dessverre skjer ulykker.
Vi patruljerer nabolaget. Følger med.
Sørg for at det ikke blir noen flere problemer, ok?
-Greit. -Greit. Ja.
Foran den mannen,
-som om jeg var gal. -Det var et uhell.
-Trampet over tingene våre. -Jeg snakket med dem.
Du flirte mot ham, som en...
Hva?
Ikke i dag, Luck.
Noen gjorde dette, Henry.
Noen gjorde dette. Jeg vet det.
Han sjekket vinduene. Et er ødelagt.
Ethvert dyr kunne ha åpnet det.
Kanskje Sersjant var utenfor.
Si at du i det minste anerkjenner muligheten.
Og det er mer sannsynlig enn at noen krøp inn
et bitte lite vindu og gjorde dette...
...med bare hendene.
Bare se på det,
kaldt og enkelt.
Det er alt, Luck.
Gracie kan ikke snakke om liksom-vennene sine.
Hun er et barn, Henry.
Hun sier det til hvite.
ØST-COMPTON VIDEREGÅENDE
Vis dem hvordan det gjøres.
Er mamma gal?
Aldri si noe sånt.
-Hun hadde pistol. -Vet det.
-Ute, pappa. Og alle så det. -Hun har gått gjennom mye.
Og måten hun snakket til politimennene på.
Som om hun var gal...
Det var pinlig.
Hør her, jenta mi.
Jeg vet at du tror du er voksen,
men det er moren din du snakker om, ok?
Unnskyld.
Det er greit.
Du husker det nok ikke.
Du kan ikke ha vært eldre enn Gracie.
Men jeg var også ganske oppskaket da jeg kom hjem.
Men jeg kan si at moren din fikset meg.
Og vi skal gjøre det for henne.
Hjelpe henne med det hun trenger til hun føler seg som seg selv.
Gjør det offisielt.
Sånn.
Gå, nå.
-Har du mammas hånd? -Jeg har den.
Flink jente.
Det er kaldt. Hvorfor er vi her nede, mamma?
Vel,
politimannen sa at et av vinduene kan være ødelagt.
La oss fikse det før pappa kommer hjem. Hva synes du?
Hold deg der.
Jeg vil ikke at du skal tråkke på noe ved uhell.
Han hadde rett.
Gracie?
Gracie, hva gjør du der borte? Jeg ba deg bli her.
Gracie.
Hun sa det ikke var vinduet, mamma.
Hvem gjorde det?
Ok, Gracie, vi må slutte med frøken Vera. Ok, vennen?
Hun er ikke ekte.
Men hun ser rett på deg.
Kan du ikke se henne?
Lukter du henne nå, mamma?
Hvordan lukter hun?
Noen ganger, om natten,
hører jeg henne gå ned gangen.
Men jeg lukter henne alltid først.
Hun lukter ille, mamma.
Veldig ille.
Hva slags lukt?
Som døde ting, mamma.
Så du henne, mamma?
Nei, jeg så ingenting, vennen.
Men du følte det, ikke sant?
Hvis jeg sier ja, lov å ikke si noe til pappa.
Jeg lover.
Du har...
Du har hatt frøken Vera-boken en stund nå, vennen.
Har hun noen gang besøkt deg? Hjemme i Nord-Carolina?
Hun begynte ikke å tulle før vi kom hit.
Det er noe fælt i dette huset.
Jeg liker det ikke.
Gjør du?
Det er greit.
Foreløpig.
Vi må bare prøve.
Faren din jobbet hardt for dette huset.
Vil du prøve? For meg?
Flink jente.
Jeg vil ikke at hun skal ta meg.
Ingenting skal ta deg.
Om noen prøver å skade deg, hva gjør mamma?
-Banker dem? -Det stemmer.
Jeg er glad i deg.
Jeg er glad i deg også.
Betts! Du er tidlig ute.
Opptatt?
Den kalles Figure Eight. Jeg fant den i Housekeeping.
En lege i New York innså at jenter blir sultne
åtte ganger om dagen.
Det visste jeg ikke.
Er det en ny bil i oppkjørselen?
Du vet, gutter og lekene deres.
Åtte av disse, åtte ganger om dagen, i åtte dager.
Det høres ut som tull, men før du dømmer,
-så har jeg gått ned to kg på tre dager. -Så flott.
Husker du vekten jeg hadde etter Bobby? Aldri igjen.
Midge.
Du ser flott ut.
Det gjør du. Men...
-Jeg har et par til... -Hun hadde en pistol.
Og politimannen i morges... Hvis du kan kalle ham det.
Hun kunne like gjerne ha vannet plenen.
Hvis politiet er involvert, ordner det seg sikkert.
-Det vil det. -Ja.
Det vil ordnes. Fordi vi skal gjøre noe med det.
I kveld, på eierforeningsmøtet.
Marty er ignorant. Dale trenger...
Jeg tror det er best å overlate dette til guttene.
Dette er hjemmet ditt, Midge.
Hva om lille Bobby eller Dale junior hadde lekt utenfor?
Hva om de hadde sett henne?
Eller verre.
Det er slik det begynner.
Slik det endrer seg.
Med én familie.
Men det er aldri bare én familie.
Jeg har lest avisene.
Dette er en artikkel om et nabolaget Kensington i Chicago.
Når de slår seg til rette,
hvis de får slå seg til rette, begynner de å ringe.
Og så kommer en familie til.
Og enda en.
Og snart blir gaten,
vår gate...
Sørg for at Dale leser denne før han snakker i kveld.
"INGEN SVARTE", SIER CHICAGO-NABOLAG
Ammunisjon.
Midge. Det vil gå bra. Vi skal få dem ut. Vi må bare...
Jeg ville si det, men...
Dere flytter.
Dale sa det til Clarke i går. Jeg tenkte han ville...
Det gjorde han ikke.
Du vet hvordan han har smigret dem på anlegget.
De vil at han skal lede vestkysten.
Den nye bilen...
Jeg prøvde å være sint, men jeg liker den mer enn ham.
-Flytte. -Bare til Anaheim. Som du vil elske.
Du må besøke oss. Lover du?
Det nye huset har så mange rom.
Du og Clarke kan komme på en helgetur!
Veldig opptatt.
Selvsagt er du det. Med alt som foregår, ja.
Det er noe annet.
Jeg har ikke sagt det til noen, ikke engang Dale.
Ikke ennå.
Jeg er gravid.
Jeg bekymrer meg så mye. For deg. For Nat.
Herregud, med disse...
...menneskene.
Den kvinnen med pistol.
Dette er ikke stedet å oppdra barn lenger. Om du og Clarke...
Den...
Gratulerer, Midge. Lykke til i ditt nye hjem.
Fokuser, kompis.
Beveg i det minste blyanten.
Jeg kan fullføre et helt veddeløpsskjema før lunsj.
Det altseende øyet, ser alt, vet alt.
-Takk. -Ingen årsak.
Jeg heter Henry.
Ja, jeg vet det.
Gary.
Og ingen årsak.
For sent.
Sett deg, er du snill.
Sitter du godt?
Ja, sir.
Jeg hører deg ikke.
Ja, sir.
La meg dele noe med deg.
Jeg har kjærlighet i mitt hjerte for alle Guds skapninger,
men ikke utnytt meg, Emory.
Ja, sir. Nei, sir.
Ja, ja. "Kjære barn, jeg har kroppen full."
Jeg forsvarte deg, Emory, for styret. Vet du det?
Gjør du?
Kanskje du har merket det. Vi har ikke mange svarte her.
Har dere ikke?
Greit, jeg liker en mann med humoristisk sans.
"Rochester!"
Det er Jack Benny.
Ikke? Å, Emory. Han er hysterisk.
Han er helt hysterisk. La meg spørre om noe.
Har du et fjernsyn?
Nei, sir. Vi flyttet nettopp, men jeg har tenkt på det.
Hva er det? Det er Georgia, ikke sant?
Nord-Carolina.
Hvorfor kjekle? Hvordan synes du det er?
Det er greit.
Det er en tilvenning, som alt annet, men det blir bra.
Jeg forstår det helt.
Jeg er fra New Haven.
Ja.
La meg si deg noe,
hvis du finner en god Cruller her, fortell meg det først, ok?
Ja, sir.
-Er det noe... -Ikke tull med meg, Emory.
-Enten var du lat der ute... -Nei, sir.
Ikke? Jaså?
Så hva da?
Om jeg skal være ærlig, herr Berks.
Det er bare...
...familiehunden, sir. Han døde i morges.
Herregud.
Jentene mine var opprørte.
Da min lille Scouty døde...
Elleve år gammel.
Så dårlige hofter at vi måtte bære ham ut når han skulle bæsje.
Jeg skammer meg ikke over å si at jeg gråt som ei jente.
Men...
...jobb mens du lider, Emory.
Jobb mens du lider. Bare gå tilbake til arbeidet.
Ja, sir.
Sa jeg åpne den?
Få den opp til Skunk Works før lunsj.
-Ja, sir. -Flott.
"Håp er et fjærkledd vesen som sitter i sjelen
"Og synger tonen uten ord som aldri ender
"Og den søteste sangen høres når stormen er som størst
"Som kunne støtt en liten fugl som holdt så mange varme
"Jeg har hørt den i de kjøligste land og på de merkeligste hav
"Håp er et fjærkledd vesen".
Hennes mest berømte dikt.
Kan noen si meg hvem som skrev det?
Ja?
Frøken Perkins?
Det diktet ble skrevet av Emily Dickinson.
Stille!
Det er nok!
Stille!
Prøver du å ta førsteårsengelsk for tredje gang, herr Reed?
GJENSITTING - RUBY EMORY GRUNN - DISTRAHERTE KLASSE
Hva heter du?
Ruby.
Bare glitrer, ikke sant?
Du har et pent ansikt. Til farget jente å være.
Du vil klare deg.
Jeg heter Doris.
Hallo.
Er du ikke litt ung til å være snekker?
Vi fikser vinduet.
Jaså? Da har dere flaks.
De beste vindufikserne i Los Angeles
sier at dette er den beste butikken til det.
Ikke noe godteri.
Vær forsiktig, Gracie Jean.
Gracie?
Gracie, svar moren din nå.
Gracie.
Gracie?
ØKSER
Vakre, er de ikke?
Jeg lurer på...
Har du lurt på hvordan hjernekjøttet ser ut, fru Emory?
Om en kjerring hadde drept hunden min,
hadde jeg kanskje blitt nysgjerrig.
Mamma, er vi ferdige snart?
Har du snakket med Dale om noe?
-Søren, Betts. Anaheim? -Ikke gi henne tilfredsstillelsen.
-Det tar en time. -Det er ikke kjøreturen, Clarke.
Det begynner.
De flytter inn, og Dale drar? Tror du det er tilfeldig?
-Jeg vet ikke. -Han vet det.
Det er bare begynnelsen.
Du får se.
Dale fikk den forfremmelsen og de vil ha et barn til,
kanskje de trenger ekstra plass.
Hva skal det bety?
Ingenting.
Han flytter fordi han vet hva som kommer.
Hvis de blir, er ikke huset hans verdt noe.
Hun oppførte seg rart.
Til helvete med dem.
Du kan ikke være sint på henne.
Hun er en god jente.
Hun er jo din beste venn.
En bestevenn er bare noen man ikke har testet ennå, Clarke.
Men nå vet jeg det.
Nå vet vi det.
Den drittsekken.
Han skulle holde en tale om hvordan man får dem ut,
og så skal han flytte.
Han kan fortsatt gjøre det.
Fra en flyttebil?
"Stå på, gjengen. Fortsett å kjempe.
"Ikke glem å videresende posten." Til helvete med ham.
Kom an, Betts.
Gjør det du.
Jeg har avisutklippene. Du er smartere enn den idioten uansett.
-La Marty gjøre det. -Han er verre.
Hvorfor flytter vi ikke til Watts?
Du må gjøre det.
Du vet alltid hva du skal si.
Det er en av grunnene til at jeg ble forelsket.
Ikke disse?
Du klarer det, Clarke.
Du kan vise Dale og Midge
og alle hvordan man tar et standpunkt.
Nå?
Ok, men hvis jeg gjør dette, Betts,
så må du gå ut og slutte fred med Midge. Ok?
Hvor skal du?
Jeg glemte det nesten.
Olivengren. Midge trengte sukker.
Hvordan var det på skolen?
Greit.
"Greit"?
Jeg forventer mer enn det fra Øst-Compton videregåendes smarteste jente.
Det var ok.
Jeg var den eneste i klassen som hadde lest Emily Dickinson.
-Jaså? -Selvsagt var du det.
Det er jenta mi.
Emily Dickinson, hva?
Greit.
Hva med deg, lille frøken?
Hjelp du mamma med ting her i dag?
Jeg og mamma fikset kjellervinduet.
-Det er veldig snilt av dere. -Ja.
Like etter at vi så frøken Vera.
Altså, jeg så henne. Mamma følte henne bare.
Ok.
Jeg antar at mamma må fortelle meg om det senere.
Hva er det?
Hjemmelaget.
Du hadde rett,
det du sa til de politimennene.
Jeg har ikke vært meg selv i det siste.
Men jeg begynner alt å føle meg bedre.
Pappa?
Henry.
Tekst: Lotta Bekken