‫אל תתקרבו לבית המזורגג שלי! אל תתקרבו!‬
‫הם‬
‫תתרחקו מהמשפחה שלי!‬
‫תסתלקו מפה!‬
‫אל תתקרבו! אל תתקרבו לבית שלי!‬
‫קרוליינה הצפונית 1946‬
‫די.‬
‫אני כאן.‬
‫בוא.‬
‫אני כאן.‬
‫בוא תרד. נאכל ארוחת ערב.‬
‫ומיס ורנטה... אתה זוכר אותה. התפרנסה מכביסה?‬
‫התחתנה עם הטמבל הזה שהיה מכין ומוכר בורבון מהמחסן שלו?‬
‫הבן של מיס ורנטה, וילי, הכין לי כרטיס פרידה יפה ו...‬
‫לאימא יש ערימה שלמה של כאלה.‬
‫- יש משהו באיזה מהם? - הנרי.‬
‫אני צריכה להישאר בבית ולעזור עם התינוק.‬
‫מי יראה לגברת ג'נקינס איך נראית תעודה שהכול בה מצוין?‬
‫- אבל יש לי גם טוב מאוד. - בדיוק.‬
‫בואי תעזרי לאימא עם הקינוח.‬
‫עכשיו לילה, נכון?‬
‫קצת אחרי 19:00.‬
‫בסדר, תני לאבא צלחת ראשון.‬
‫זה ימצא חן בעיניך.‬
‫הנה לך, ילדונת.‬
‫הנרי, תישאר.‬
‫תישאר. רובי ואני, אנחנו...‬
‫הכנו פאי.‬
‫אפרסקים.‬
‫תישאר.‬
‫מיס ורנטה...‬
‫היא אמרה...‬
‫היא מדברת הרבה, נכון?‬
‫כן.‬
‫כן. נכון.‬
‫היא אמרה שבמפעל הדורה מחפשים עובדים.‬
‫תמצא עבודה ברכבות, אבא. תוכל להביא לי דברים מכל הארץ.‬
‫זה רעיון מצוין, רובי.‬
‫יש קו ממורהד לריצ'מונד.‬
‫תבוא הביתה לארוחת הערב.‬
‫יש שם חוף ים, אימא?‬
‫את זוכרת שהכנו את המפות בבית הספר?‬
‫רובי לי, לכי לחדר שלך.‬
‫- הכנו את זה לאבא. - זה בסדר.‬
‫זה בסדר. אבא פשוט עייף, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫הם אפילו לא הרשו לנו להחזיק רובה.‬
‫מה?‬
‫חיילים צבעוניים לא היו "מוכנים לקרב", או משהו כזה.‬
‫- מה שהם עשו לנו לא היית עושה... - מה? מה, מותק? מה?‬
‫כאילו המלחמה בגרמנים לא הספיקה, להשתמש בנו כאילו היינו...‬
‫הצבא והניסויים הדביליים שלו.‬
‫גז עצבים, גז חרדל...‬
‫"להכיר את ההשפעות", זה מה שאמרו לנו.‬
‫תראו את ההשפעות על הגרמנים הארורים.‬
‫לא עלינו.‬
‫עשו לך את זה?‬
‫פחות מאשר לאחרים.‬
‫הריח...‬
‫קוראים לזה גז חרדל, אבל כשאתה נחנק ממנו...‬
‫יש לו ריח...‬
‫מתוק.‬
‫את מבינה אותי, לאק?‬
‫הילדה הקטנה שלי הכינה לי פאי,‬
‫ואפילו לא הייתי מסוגל לאכול אותו.‬
‫אין בעיה. זה בסדר, אני מצטערת.‬
‫לא התכוונתי לזרוק את ה...‬
‫תגידי לה?‬
‫לא,‬
‫אבל אנחנו יכולים.‬
‫אני חייב להתאושש לפני...‬
‫היי, היי, היי.‬
‫נתגבר.‬
‫הנרי?‬
‫מה אתה עושה פה בחוץ?‬
‫מאיפה אתה?‬
‫שום דבר לא יפגע בך עכשיו.‬
‫- הנרי? - כן?‬
‫הקטנצ'יק גירד בדלת כדי להיכנס.‬
‫אלוהים.‬
‫נקרא לו סרג'נט.‬
‫מה דעתך?‬
‫כן, אתה באמת סארג'.‬
‫משטרת קומפטון. תפתחו.‬
‫היום השלישי‬
‫משטרת קומפטון. תפתחו.‬
‫- אבא! - גרייסי!‬
‫שבי עם אימא, גרייסי ג'ין.‬
‫תפתחו!‬
‫אנחנו צריכים לדבר איתכם. -לאק, תנשמי, מותק.‬
‫תנשמי, בסדר?‬
‫הכול ייגמר בתוך דקה. בסדר?‬
‫קדימה.‬
‫- אנחנו יודעים שאתם שם. תפתחו! - נתגבר.‬
‫אל תכריחו אותנו לשבור את הדלת!‬
‫משטרת קומפטון! תפתחו!‬
‫- ידיים למעלה! - תפסיקו!‬
‫תיצמד לקיר.‬
‫למה לקח לך כל כך הרבה זמן לפתוח?‬
‫הבנות שלי פחדו.‬
‫באמת? אתה יודע מי עוד פחד?‬
‫השכנים שלכם. הם אומרים שהיה לה אקדח.‬
‫- מה היא עושה עם אקדח? - נעלתי אותו.‬
‫איסט קומפטון הוא לא שכונה כזאת.‬
‫אלה אנשים חרוצים והגונים.‬
‫מי זו מבין שתיכן?‬
‫תניח את אחי!‬
‫בסדר, אנשים. אני מבקש מכולכם ללכת צעד אחד אחורה.‬
‫סמל, בטי ונדל. אני התקשרתי.‬
‫אני מעריך את זה, אבל אני צריך שכולם יחזרו לבתים. קדימה.‬
‫סמל, לאישה הזאת היה אקדח ביד.‬
‫והיא עמדה מול הבית שלי.‬
‫מה קרה אחרי זה, גברת ונדל?‬
‫בעלה נהג בשכל ומשך אותה חזרה פנימה לפני שתפגע במישהו.‬
‫היא התלהמה והשתוללה כמו איזו משוגעת.‬
‫וכשהיא הייתה בתוך הבית?‬
‫סליחה?‬
‫כשהיא הייתה בתוך הבית,‬
‫הסכנה לך ולמשפחה שלך עברה.‬
‫אני מבין נכון?‬
‫עם כל הכבוד,‬
‫אני לא מבינה איך זה אמור לגרום לי להרגיש בטוחה יותר.‬
‫גברת ונדל,‬
‫העניין בקשר לאיום הוא שאם הוא לא הופך לפעולה,‬
‫אין הרבה פעולות שאני יכול לעשות.‬
‫את מבינה?‬
‫אני מבינה.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫- קדימה, גבירותיי. - חסר תועלת.‬
‫תמשיכו ללכת. גם את. קדימה.‬
‫תניח אותו!‬
‫בחייכם! מה שניכם עושים?‬
‫טוב, עכשיו,‬
‫מישהו רוצה לספר לי מה קורה כאן?‬
‫חבל.‬
‫לפעמים הבעלים הקודמים‬
‫משאירים מלכודות.‬
‫או רעל.‬
‫יש כאן כל מיני יצורים מגעילים. חולדות, בואשים, דביבונים, אופוסומים...‬
‫אלוהים, הדברים האלה.‬
‫שבור.‬
‫אתה חושב שמישהו נכנס?‬
‫לא נראה לי שמשהו גדול מכלב יכול לעבור שם.‬
‫אשתך...‬
‫היא...‬
‫היא תמיד לוקחת את עיתון הבוקר עם אקדח טעון?‬
‫- תמצאו את האישה שהרגה את הכלב שלי? - גרייסי ג'ין, שקט.‬
‫"גברת"? מי דיבר על גברת?‬
‫- מיס וירה. היא תפסה לי את הצוואר. - גרייסי, תפסיקי!‬
‫מי זו מיס וירה? למה לא אמרת שיש עוד מישהי בבית?‬
‫לא, היא, אישה, כנראה פרצה פנימה ותפסה את הצוואר של הבת שלי.‬
‫כאן.‬
‫כאן. איפה זה?‬
‫- זה היה כאן. - אימא, בבקשה, תפסיקי.‬
‫מה קורה פה?‬
‫נשמע שהייתה לכם אורחת הבוקר.‬
‫תודיעי לנו אם היא תופיע שוב, גברת.‬
‫היא...‬
‫לא כתמול שלשום בזמן האחרון, אבל נעזור לה, והיא תחלים בקרוב.‬
‫- אני מקווה, מר אמורי. - כן.‬
‫אני בהחלט מקווה.‬
‫שוב, אני באמת מצטער על הכלב שלכם.‬
‫לרוע המזל, תאונות קורות.‬
‫בינתיים נסייר בשכונה. נפקח עין.‬
‫תוודא שלא יהיו עוד בעיות, טוב?‬
‫- בסדר. - בסדר. כן.‬
‫ליד האיש הזה,‬
‫- מתנהג כאילו אני משוגעת. - זו הייתה תאונה.‬
‫- דורכים ברגל גסה על כל החפצים שלנו. - דיברתי איתם.‬
‫אתה מחייך אליו, כמו איזה...‬
‫מה?‬
‫לא היום, לאק.‬
‫מישהו עשה את זה, הנרי.‬
‫מישהו עשה את זה. אני יודעת.‬
‫הוא בדק את החלונות. אחד מהם שבור.‬
‫כל יצור יכול היה לפתוח את הרשת.‬
‫אולי סארג' היה בחוץ.‬
‫תגידי לי שלפחות את מכירה באפשרות הזאת.‬
‫ושהיא סבירה יותר מאשר שמישהו הזדחל מבעד לחלון,‬
‫שבקושי ילד יכול לעבור דרכו ועשה את זה...‬
‫במו ידיו.‬
‫רק תסתכלי על זה,‬
‫בקור רוח ובפשטות.‬
‫זה הכול, לאק.‬
‫גרייסי צריכה להפסיק לספר לאנשים על החברים הדמיוניים שלה.‬
‫היא ילדה, הנרי.‬
‫לספר לאנשים לבנים.‬
‫תיכון איסט קומפטון‬
‫לכי תראי להם מי אנחנו.‬
‫אימא משוגעת?‬
‫אף פעם אל תגידי דבר כזה.‬
‫- היה לה אקדח. - אני יודע.‬
‫- בחוץ, אבא. וכולם ראו אותה. - היא עברה הרבה.‬
‫ואיך שהיא דיברה עם השוטרים.‬
‫כאילו היא משוג...‬
‫זה היה מביך.‬
‫תקשיבי, ילדונת,‬
‫אני יודע שאת חושבת שאת מבוגרת,‬
‫אבל את מדברת על אימא שלך, כן?‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫בטח לא תזכרי.‬
‫היית בערך בגיל של גרייסי עכשיו.‬
‫אבל גם אני לא הייתי לגמרי בסדר כשחזרתי הביתה.‬
‫אבל אני יכול להגיד לך, שאימא שלך היא שעזרה לי להתאושש.‬
‫ואנחנו נעשה את זה בשבילה.‬
‫נעזור לה בכל דרך שתזדקק לה עד שהיא תחזור לעצמה.‬
‫נעשה את זה רשמי.‬
‫זהו זה.‬
‫לכי עכשיו.‬
‫- את מחזיקה ביד של אימא? - כן.‬
‫ילדה טובה.‬
‫קר פה. למה ירדנו, אימא?‬
‫אז ככה,‬
‫השוטר אמר שאחד החלונות כנראה שבור.‬
‫אני אומרת, בואי נתקן אותו לפני שאבא יחזור הביתה. מה דעתך?‬
‫תישארי שם.‬
‫אני לא רוצה שתדרכי על משהו בטעות.‬
‫הוא צדק.‬
‫גרייסי?‬
‫גרייסי, מה את עושה שם? אמרתי לך להישאר כאן.‬
‫גרייסי.‬
‫היא אמרה שזה לא החלון, אימא.‬
‫מי אמרה?‬
‫בסדר, גרייסי, אנחנו חייבות להפסיק עם מיס וירה. בסדר, מותק?‬
‫היא לא אמיתית.‬
‫אבל היא מסתכלת עלייך.‬
‫את לא רואה אותה?‬
‫את מריחה אותה עכשיו, אימא?‬
‫איזה ריח יש לה?‬
‫לפעמים, בלילה,‬
‫אני שומעת אותה מסתובבת במסדרון.‬
‫אבל אני תמיד מריחה אותה קודם.‬
‫יש לה ריח רע, אימא.‬
‫ממש-ממש רע.‬
‫איזה מין ריח?‬
‫כמו של דברים מתים, אימא.‬
‫ראית אותה, אימא?‬
‫לא, לא ראיתי כלום, מותק.‬
‫אבל הרגשת אותה, נכון?‬
‫אם אגיד שהרגשתי, את מבטיחה לא לספר לאבא?‬
‫אני מבטיחה.‬
‫את...‬
‫הספר על מיס וירה נמצא אצלך כבר די הרבה זמן, מותק.‬
‫היא ביקרה אותך מתישהו? בבית בקרוליינה הצפונית?‬
‫היא התחילה להציק לי רק מאז שבאנו הנה.‬
‫יש משהו רע בבית הזה.‬
‫אני לא אוהבת אותו.‬
‫את אוהבת?‬
‫הוא בסדר.‬
‫לעת עתה.‬
‫אנחנו פשוט צריכות לנסות.‬
‫אבא עבד קשה מאוד בשביל הבית הזה.‬
‫תנסי? למעני?‬
‫ילדה טובה.‬
‫אני לא רוצה שהיא תתפוס אותי.‬
‫היי, היי, שום דבר לא יתפוס אותך.‬
‫מי שינסה לגעת בשערה משערות ראשך, מה אימא שלך תעשה?‬
‫- תכסח אותו? - בדיוק.‬
‫אני אוהבת אותך, אימא.‬
‫גם אני אוהבת אותך, מותק.‬
‫בטס! הקדמת.‬
‫עסוקה?‬
‫זה נקרא "הספרה שמונה". מצאתי את זה במגזין.‬
‫רופא מניו יורק שם לב שנשים נעשות רעבות,‬
‫שמונה פעמים ביום, בממוצע.‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫זו מכונית חדשה בכביש הגישה?‬
‫את יודעת, בנים והצעצועים שלהם.‬
‫שמונה כאלה, שמונה פעמים ביום במשך שמונה ימים.‬
‫זה נשמע כמו שטויות, אבל לפני שאת שופטת,‬
‫- הורדתי שני ק"ג בשלושה ימים. - זה נפלא.‬
‫את זוכרת את המשקל העודף אחרי בובי? לא עוד.‬
‫מידג'.‬
‫את נראית נהדר.‬
‫באמת. אבל...‬
‫- כן, אני צריכה לרזות עוד... - היה לה אקדח.‬
‫והשוטר הבוקר... אם אפשר לקרוא לו כך.‬
‫לא היה אכפת לו, כאילו היא רק השקתה את הדשא.‬
‫אם המשטרה מעורבת, אני בטוחה שזה יסתדר.‬
‫- אכן. - כן.‬
‫זה יסתדר. כי נעשה משהו בקשר לזה.‬
‫הלילה, בפגישת בעלי הבתים.‬
‫מרטי לא מבין כלום. דייל צריך...‬
‫בטס, אני חושבת שעדיף להשאיר את זה לבנים.‬
‫זה הבית שלך, מידג'.‬
‫ואם בובי הקטן או דייל ג'וניור היו משחקים בחוץ?‬
‫ואם הם היו רואים אותה?‬
‫או גרוע מזה?‬
‫כך זה מתחיל.‬
‫כך זה משתנה.‬
‫במשפחה אחת.‬
‫אבל זה אף פעם לא רק משפחה אחת.‬
‫קראתי את העיתונים.‬
‫זו כתבה על שכונה שנקראת קנזינגטון, בשיקגו.‬
‫ברגע שהם מתחילים להרגיש בנוח,‬
‫אם מרשים להם להרגיש בנוח, הם מתחילים לטלפן.‬
‫ואז מגיעה עוד משפחה.‬
‫ועוד אחת.‬
‫ועד מהרה, הרחוב,‬
‫הרחוב שלנו, הופך ל...‬
‫תוודאי שדייל יקרא את זה לפני שהוא ידבר הערב.‬
‫שכונה בשיקגו אומרת "בלי שחורים"‬
‫תחמושת.‬
‫מידג'. יהיה בסדר. נוציא אותם. אנחנו פשוט חייבים...‬
‫רציתי לספר לך, אבל...‬
‫אתם עוברים.‬
‫דייל סיפר לקלארק אתמול בלילה. חשבתי שהוא...‬
‫הוא לא סיפר.‬
‫את יודעת איך הוא התחנף למנהלים במפעל. זה הניב תוצאות.‬
‫הם רוצים שהוא ינהל את כל החוף המערבי.‬
‫המכונית החדשה...‬
‫ניסיתי לכעוס, אבל זה מוצא חן בעיניי יותר מאשר בעיניו.‬
‫- עוברים. - רק לאנהיים. ואת תאהבי אותה.‬
‫את חייבת לבקר. מבטיחה?‬
‫בבית החדש יש כל כך הרבה חדרים.‬
‫את וקלארק תוכלו לברוח אלינו לסוף שבוע!‬
‫עסוקה מאוד.‬
‫כמובן. עם כל מה שקורה כאן, כן.‬
‫יש עוד משהו.‬
‫לא סיפרתי לאף אחד, אפילו לא לדייל.‬
‫כלומר, עדיין לא.‬
‫אני בהיריון.‬
‫אני פשוט דואגת כל כך. לך. לנאט.‬
‫אלוהים, עם האנשים...‬
‫האלה.‬
‫האישה עם האקדח.‬
‫זה כבר לא מקום טוב לגדל בו ילדים. אילו לך ולקלארק היו...‬
‫ה...‬
‫כל הכבוד, מידג'. בהצלחה בבית החדש.‬
‫צא מזה, חביבי.‬
‫לפחות תזיז את העיפרון.‬
‫אני יכול למלא את טופס המרוץ לפני ארוחת הצהריים.‬
‫העין הרואה-כול, רואה הכול, יודעת הכול.‬
‫- תודה. - בבקשה.‬
‫אני הנרי.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫גארי.‬
‫ועל לא דבר.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫שב, בבקשה.‬
‫נוח לך?‬
‫כן, אדוני.‬
‫אני לא שומע.‬
‫כן, אדוני.‬
‫תרשה לי לחלוק איתך משהו.‬
‫יש לי אהבה בלב לכל הברואים,‬
‫אבל אל תנצל את זה לרעה, אמורי.‬
‫כן, אדוני. לא, אדוני.‬
‫כן, כן. "שלושה שקים מלאים, אדוני."‬
‫תמכתי בך, אמורי, במועצת המנהלים. אתה יודע את זה?‬
‫כן?‬
‫אולי שמת לב. אין לנו הרבה שחורים כאן.‬
‫לא?‬
‫בסדר, אני אוהב אנשים עם חוש הומור.‬
‫"רוצ'סטר!"‬
‫זה ג'ק בני.‬
‫לא? אוי, אמורי. הוא מפיל מצחוק.‬
‫הוא ממש מפיל. אני רוצה לשאול אותך משהו.‬
‫יש לכם טלוויזיה?‬
‫לא, אדוני. רק עכשיו עברנו, אבל אני מתכנן לקנות.‬
‫מה זה, ג'ורג'יה, נכון?‬
‫קרוליינה הצפונית.‬
‫למה להתקטנן? איך זה נראה לך?‬
‫בסדר.‬
‫כלומר, צריך להתרגל, כמו בכל דבר, אבל יהיה נהדר.‬
‫אני מבין לחלוטין.‬
‫אני מניו הייבן.‬
‫כן.‬
‫אני רוצה להגיד לך משהו,‬
‫אם תמצא פה סופגנייה מסובבת ראויה לשמה, תתקשר אליי קודם כול, בסדר?‬
‫כן, אדוני.‬
‫- יש משהו...? - אל תעבוד עליי, אמורי.‬
‫- עשית את עצמך עובד שם... - לא, אדוני.‬
‫לא? באמת?‬
‫אז מה?‬
‫אם לדבר בכנות, מר ברקס.‬
‫זה פשוט...‬
‫הכלב של המשפחה שלנו, אדוני. הוא מת הבוקר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הבנות שלי היו די נסערות.‬
‫כשסקאוטי הקטן שלי הלך לעולמו...‬
‫בן אחת עשרה.‬
‫הירכיים היו במצב קשה, ונאלצנו לשאת אותו החוצה לצרכים.‬
‫אני לא מתבייש להודות שבכיתי כמו ילדה, אמורי.‬
‫אבל...‬
‫שחק פצוע, אמורי.‬
‫שחק פצוע. פשוט תחזור למשחק.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אמרתי לך לפתוח את זה?‬
‫תעלה את זה ל"פיתוח מתקדם" לפני הצהריים.‬
‫- כן, אדוני. - מצוין.‬
‫"תקווה היא בעלת הנוצות היושבת בנשמה‬
‫"ושרה את המנגינה ללא מילים שלעולם לא תיגמר‬
‫"מתוך הסערה המתוקה היא נשמעת ורוגז ודאי הסער‬
‫"המבקש למחוץ ציפור קטנה אשר כה רבים חיממה‬
‫"שמעתי בארץ הכפור ובים הגועש".‬
‫"'תקווה' היא בעלת הנוצות".‬
‫השיר המפורסם ביותר שלה.‬
‫מישהו יכול לומר לי מי כתב אותו?‬
‫כן?‬
‫מיס פרקינס?‬
‫השיר נכתב בידי אמילי דיקינסון.‬
‫שקט!‬
‫מספיק!‬
‫שקט!‬
‫אתה מצטרף לאנגלית לכיתה ט' בפעם השלישית?‬
‫ריתוק - רובי אמורי סיבה - הפרעה בשיעור‬
‫איך קוראים לך?‬
‫רובי.‬
‫את אבן חן, מה?‬
‫יש לך פנים יפים, את יודעת. בשביל ילדה צבעונית.‬
‫את תשני את דעתך.‬
‫אני דוריס.‬
‫שלום.‬
‫את לא קצת צעירה מכדי להיות נגרית?‬
‫אנחנו מתקנות את החלון.‬
‫באמת? אז יש לכן מזל.‬
‫מתקני החלונות הכי טובים בלוס אנג'לס‬
‫אומרים שזו החנות הכי טובה לתיקון חלונות.‬
‫בלי סוכריות.‬
‫תיזהרי, גרייסי ג'ין.‬
‫גרייסי?‬
‫גרייסי, תעני לאימא שלך.‬
‫גרייסי.‬
‫גרייסי?‬
‫גרזינים‬
‫יפהפיים, נכון?‬
‫אני תוהה...‬
‫חשבת פעם איך נראה בשר מוח, גב' אמורי?‬
‫אם איזו נבלה הייתה הורגת את הכלב שלי,‬
‫אולי הייתי מסתקרן.‬
‫אימא, כבר כמעט גמרנו?‬
‫דיברת עם דייל על משהו?‬
‫- לעזאזל, בטס. אנהיים? - לא נתתי לה את הסיפוק.‬
‫- זה בערך שעה. - הבעיה היא לא הנסיעה, קלארק.‬
‫זה מתחיל.‬
‫הם נכנסים, ודייל קם ומוכר? אתה חושב שזה צירוף מקרים?‬
‫- אני לא יודע. - הוא יודע.‬
‫זו רק ההתחלה.‬
‫אתה תראה.‬
‫דייל קיבל קידום, והם מנסים להביא עוד ילד,‬
‫אז אולי הם זקוקים לתוספת המקום.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫שום דבר.‬
‫הוא עובר כי הוא יודע מה צפוי.‬
‫אם הם יישארו, הבית שלו לא יהיה שווה כלום.‬
‫ידעתי שהיא מתנהגת מוזר.‬
‫שילכו לעזאזל.‬
‫אל תכעסי עליה, בטס.‬
‫היא בחורה טובה.‬
‫בחייך, היא החברה הכי טובה שלך.‬
‫החברה הכי טובה היא רק מישהי שעוד לא בחנת, קלארק.‬
‫אבל עכשיו אני יודעת.‬
‫עכשיו אנחנו יודעים.‬
‫הממזר הזה.‬
‫הוא היה אמור לנאום ולהסביר לנו איך להוציא אותם,‬
‫בזמן שהוא ידע שהוא עובר.‬
‫הוא לא עזב. הוא יכול לעשות את זה.‬
‫מהארגז של משאית הובלה?‬
‫"תחזיקו מעמד, חבר'ה. תמשיכו להילחם.‬
‫"אל תשכחו לשלוח לנו את הדואר." שילך לעזאזל.‬
‫בחייך, בטס.‬
‫תעשה את זה אתה.‬
‫כל גזירי העיתונים אצלי. אתה ממילא יותר חכם מהמונגולואיד הזה.‬
‫- שמרטי יעשה את זה. - עוד יותר גרוע.‬
‫למה שלא נעבור לווטס וזהו?‬
‫אתה חייב לעשות את זה.‬
‫אתה תמיד יודע מה לומר.‬
‫זו אחת הסיבות שהתאהבתי בך.‬
‫לא אלה?‬
‫אתה מסוגל לעשות את זה, קלארק.‬
‫אתה יכול להראות לדייל ולמידג'‬
‫ולכל השאר איך נראית נקיטת עמדה.‬
‫נו?‬
‫בסדר, אבל בטס, אם אעשה את זה,‬
‫את חייבת לצאת ולהשלים עם מידג'. בסדר?‬
‫לאן את הולכת?‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫ענף של זית. מידג' צריכה סוכר.‬
‫איך היה בבית הספר, ילדונת?‬
‫בסדר.‬
‫"בסדר"?‬
‫אני מצפה לקצת יותר מהילדה הכי חכמה בתיכון איסט קומפטון.‬
‫היה בסדר.‬
‫הייתי היחידה בכיתה שקראה את אמילי דיקינסון.‬
‫- כן? - ברור.‬
‫כל הכבוד לך.‬
‫אמילי דיקינסון, מה?‬
‫יפה.‬
‫מה איתך, גברת קטנה?‬
‫עזרת לאימא עם כל מה שצריך כאן היום?‬
‫אני ואימא תיקנו את החלון במרתף.‬
‫- זה יפה מאוד מצדך. - כן.‬
‫מיד אחרי שראינו את מיס וירה.‬
‫זאת אומרת, אני ראיתי אותה. אימא רק הרגישה אותה.‬
‫טוב.‬
‫נראה לי שאימא תצטרך לספר לי על זה אחר כך.‬
‫מה זה?‬
‫תוצרת בית.‬
‫צדקת‬
‫במה שאמרת לשוטרים.‬
‫לא הייתי כמו תמיד בזמן האחרון.‬
‫אבל אני כבר מתחילה להרגיש יותר טוב.‬
‫אבא?‬
‫הנרי.‬
‫תרגום כתוביות: הדסה הנדלר‬