Mám takový dojem,
že někdo chce broskve.
Máma už jde.
Jsem tady.
Ahoj, Seržo.
Krásný den.
Ano.
Ano, to je.
Zabloudila jste?
Kdepak.
Jen tak jdu kolem a všimla jsem si vašeho krásného domu.
-Seržante, k noze. -To nic.
Ty jsi ale hodný hoch.
Líbím se ti, co?
Pryč jsou ty dny,
kdy jsem byl zdráv a mlád.
Na polích s bavlnou
už nenaříkám.
To mi kdysi zpíval táta.
Tu písničku zbožňuju.
Vy ne?
Já ji neznám.
Do lepších míst jdu
tou cestou nebeskou.
Slyším jak volají:
Starý... černý... Joe.
Seržante.
Jsem tady, zlato.
To je vaše dítě?
Ano, je.
-Jak se jmenuje? -Chester.
Chester.
Myslím, že byste měla jít. Hned.
Brzy se vrátí můj muž.
Ten muž, co odsud odjížděl... se dvěma holčičkami
asi před hodinou?
Viděli jsme ho.
Můžu si ho vzít?
Prosím?
Vašeho chlapce.
Moc bych ho chtěla.
Dáš mi ho?
Běžte pryč. Běžte.
Dej mi ho.
Jsem tady.
Promiň, Luck. Výmol.
Myslela jsem, že jsme je nechali v Chathamu.
Tohle už není Chatham, mamko.
Kdepak, Gracie Jean, tohle...
Tohle už není Chatham.
Hodná holka.
Budete má hodná děvčata...
Budou tam nějací černoši?
Ovšem. Pamatuješ si sestřenku Hazel?
-Já jo. -Ty...
To jsi ještě byla na houbách, holčičko.
Ve Wattsu žije sestřenka Hazel a spousta našich.
Co je to Watts?
Kam jedeme, to je hezčí.
-A je tam víc bílých. -Hej...
Hazel nemá tak velkou zahradu pro Seržanta.
Do naší garáže se vejdou dvě auta.
-Budeme mít dvě auta? -Možná.
Brzy. Co ty na to?
Možná... jednou.
Jo. Táta těm klukům v továrně ukáže,
jak to děláme my Emoryovi.
Já ukážu té škole, co dokážu.
Až tam s Ruby dorazíte, škola z vás bude paf.
A jednou budu učitelka jako máma.
Co ty na to, Luck?
Dobrý. Zní to fakt dobře.
Mezi lety 1916 a 1970 se zhruba 6 milionů Afroameričanů
přemístilo z venkova na jihu Spojených států
na severovýchod, středozápad a západ.
Během takzvané Velké migrace mnoho černošských rodin
zamířilo do Kalifornie s příslibem práce v továrnách
a přitom využily šance opustit rasistický jih.
14. září 1953 Henry a Livia „Lucky“ Emoryovi
se se svou rodinou přestěhovali z Chatham County v Severní Karolíně
do Comptonu v Kalifornii.
JEN 150 KM NA SANTA MONICA BEACH
Následující události se odehrály během 10 dnů v novém domově rodiny
na Palmer Drive 3011.
ONI
To ne. Použila jsi kukuřičný škrob, jak jsem říkala?
Midge, byla jsi někdy ve vlastní kuchyni?
Neboj, mám v mrazáku další.
No ovšem, přece mě znáš.
Clarke říkal, že se s chlapci vrátí po zápase.
Ne, přijdou včas. Určitě nevyhrají, jako vždycky.
Propána... Konečně se jí to povedlo.
PRODÁNO
Zdravíčko.
Proboha.
Paní Wendellová.
Myslela jsem, že se nikdy neprodá.
Oceňuji vaši důvěru.
Nějaké děti?
Dcery. Dvě, myslím.
-Detektivka Betty nás předběhla. -Samozřejmě.
-Uvítací výbor o jedné ženě. -Co jsi zjistila?
Hlavně to,
že fialová jí nesluší.
Holky, podívejte se tamhle.
Starý ošklivý Bela Lugosi tam vybírá odpadky z koše.
Kdo je Bela Lugosi?
Tvůj táta se moc dívá na filmy.
VÍTEJTE V COMPTONU REALITY SOUTHLAND TRUST
A jsme tady.
Připravené?
-Musíš se vypravit do... -Jsou tady.
Snad bude jedna v Tommyho věku.
-Pojďte. -Kamarádku by potřeboval.
Haló?
Midge?
Midge, zpomal. Sotva...
Tak pojď.
Pojďte.
Pan a paní Emoryovi.
Můj bože.
-To musí být vaše krásné dcery. -Ano.
Tohle je Ruby Lee a Gracie Jean.
Pozdravte.
Dobrý den.
-Ahoj. -Ahoj.
Klid, Seržo.
Tyhle jsou vaše.
Děkuji vám.
Gracie Jean, buď opatrná.
Je to tu hezké.
-Dlouhá cesta, že? -To ano.
-Pět dní. -Páni.
-To je dlouho. -Seržíku.
-Je čerstvě vymalováno. -Dobře.
Tohle necháme také opravit.
-Dobře. -Fajn.
Seržante... pojď sem.
Seržante, k noze.
Tak pojďte, děvčata.
Elektřina je zapnutá.
A ze Sears přivezli ráno vaše matrace.
Nechala jsem je odnést do pokojů.
-To je od vás hezké. -Můžeme si prohlédnout náš pokoj?
Ovšem, holčičko.
Ukážu vám ho.
Hlídej sestru.
Běžte.
Je to hned tady.
Větší než na fotkách.
Odsud vidíš všude.
Což je dobře.
Je docela hezký.
Docela hezký.
SLEČNA VERA ŘÍKÁ
Tady je jeden šatník.
A je tu další.
Tenhle je větší.
Seržante, vrať se!
Co tam máš?
Přestaň.
-Gracie Jean, co tam děláš? -Nic, tati.
Našla ho.
Máte velké štěstí. V těchto končinách jsou sklepy vzácné.
Pojď odtamtud, Gracie Jean.
Dva bloky odtud je rodina, co má...
SMLOUVA O PRODEJI NEMOVITOSTI
Žádná část komplexu nesmí být prodána osobě, která není čistě bělošské krve.
Žádná osoba černošské krve nesmí obsadit...
Žádná osoba...
černošské krve...
Promiňte, ale co je tohle?
S tím si nelámejte hlavu.
„Žádná osoba černošské krve“?
Mohla jste nám to přečíst do telefonu a ušetřit nám tisíce mil.
Jak jsem vám říkala, pane Emory,
smlouvy již nejsou právně vymahatelné.
Tys to věděl?
Nic to neznamená.
Dost na to, abys mi to zatajil.
S trochou červeného inkoustu ta slova zmizí.
Tento dům je váš.
Prodávající: Helen Koistrová, za Reality Southland Trust.
Kupující: Henry Emory.
Skvěle. Děkuji, pane Emory.
Za málo. Mockrát vám děkuji.
DEN PRVNÍ
Nemůžeš spát?
Je půlnoc a za oknem stojí pět bělob.
Takže ne.
Mohl jsi mi to říct. „Žádná černošská krev“?
-Nechtěl jsem tě strašit. -Pozdě.
-K čemu by to bylo? -Mohli jsem jet do Wattsu. Blíž rodině.
Myslíš, že Hazel a ostatní si vybrali Watts?
Ne.
Přesně tam nás chtějí.
Kdo řekl, že Compton patří jim?
-Podle nich jim patří všechno. -To tady skončí.
Už mě nebaví utíkat, když chtějí, abychom utíkali.
Jeden z těch šmejdů tam venku něco zkusí...
a nebudu střílet do vzduchu.
Sluší ti to, když jsi naštvaná.
Jsi blázen.
Možná.
Ale tenhle blázen dostal práci a dům, pro které by každý černoch zabíjel.
-Možná bude muset. -K tomu nedojde.
Na začátku nám něco slíbili.
Už nám nic nevezmou.
Moje holky budou mít, co si zaslouží.
Tenhle dům je náš.
Slyšíš mě?
Budeš mi to muset zopakovat, Luck.
Ten zatracenej dům je náš.
Jo.
On je prostě třída.
Juhů.
Zapomněly jsme. Má oči jen pro Betts.
Je tak horko.
Šetři síly, zlato. Bude hůř.
Nemůžu uvěřit, že jsi mě do toho zatáhla.
Co? Jen se trochu bavíme.
Jsme tu jen my?
-Doufám, že ne. -Brnkla jsem Dottie, jak jsi chtěla.
Říkala, že zlanaří děvčata z rodičovskýho.
Nemají nic lepšího. Přijdou.
-Dobré ráno, dámy. -Ahoj.
DEN DRUHÝ
Kráva blbá.
Přesně tak, Seržo.
Je to blbá mrcha.
Promiňte, pane Emory?
Venku se zahřejete, protože teploty stoupají k 38 stupňům.
Nábytek je sestavený v pokojích.
Potřebuju podpis.
-Přeji hezký den. -Díky.
-Čistý vzduch. -Tati, voda je ledová.
Necháme to opravit, zlato. Pojď.
-Autobus jede za 30 minut. -Já vím.
-Jdeme. -Nemůžu najít žádné oblečení.
Hledej líp, Ruby Lee.
Dobré ráno.
Měl jsi pravdu.
Co jsi říkal včera v noci.
Už nebudeme utíkat.
Nebudeme.
Jsem na tebe pyšná, Henry Emory.
Já jsem pyšný na nás, Livie Emoryová.
Zvládneš to tu?
Můžu zavolat do továrny,
jestli mě nechají nastoupit za pár dní.
Čas nic nezmění.
Kromě toho...
nemůžeš přijít o práci, ještě než začneš.
Vytřete jim zrak, pane Emory.
Jste připravené do školy?
To hrají pro nás, mami?
Je od nich hezké, že nám vyhrávají, co?
„Vyhrávají.“
Jak dlouho to budou dělat?
Předpokládám, že dokud se neunaví.
Nebo dokud jim tvoje máma nenamlátí.
Pojď sem.
Proč jsi moje Ruby?
Protože se třpytím.
Přesně tak.
A proč jsi ty...
moje Gracie?
Protože když mě táta poprvé uviděl, řekl: „Amen.“
To udělal. Teď mě poslouchejte.
Uděláme to jen jednou
a už to nebudeme opakovat, slyšíte mě?
ZASTÁVKA ŠKOLNÍHO AUTOBUSU
Něco potřebujete?
Ano, pane, vydržte prosím.
Pane, pořád ho mám na telefonu. Ještě tři minuty, ano, pane.
Dobré ráno. Jmenuji se Henry Emory...
Kuchyně je ve třetím patře.
Pan Fredricks je tento týden v továrně v Dallasu,
-ale jestli chcete jeho číslo... -Omlouvám se, že vás obtěžuji.
Dnes je můj první den. Můžete mě nasměrovat...
Kuchyně je ve třetím patře. Za účtárnou. Nemůžete zabloudit.
Tanner, pros...
Paní Wintersová, moc se omlouvám.
Dnes mám napilno. Hned vás přepojím
-k vašemu muži. -Slečno.
Jak jsem říkal, omlouvám se, že obtěžuji,
ale dnes je můj první den a přišel jsem za panem Stuartem Berksem.
Jsem inženýr.
Slečno Greto.
Jdu tím směrem, zařídím to.
Mohl bys, Calvine?
Dnes nemám čas... na tohle.
-To není problém. -Dobře.
Tak pojď. Zavedu tě tam.
Kde tě ubytovali?
S rodinou jsme ve Východním Comptonu.
Páni! Tam si radši dávejte bacha.
Myslela jsem, že černoši mají hudbu rádi.
Takhle ne.
Je to k zbláznění, co?
Běloši v Comptonu jsou prej čistý zlo.
Jednoho z našich i s manželkou dohnali k šílenství.
Manželka přišla o rozum.
Blbá mrcha.
No...
Jsme tady.
TANNER AEROSPACE: KOMPONENTY PRO LETECTVÍ
Běž.
Ukaž těm běloušům, jak to děláme.
PROJEKTANTI
Slečna Vera říká, že máme být hodné.
-Taky poslouchat paní učitelku. -Copak děláš, Gracie Jean?
Mami, nemůžu přemýšlet, když je venku tolik bílých paní.
Komu říkáš „šš“?
Promiň, ale slečna Vera říká, že hodné holčičky
vždycky poslouchají paní učitelku.
Už chci jít do opravdové školy.
Brzy, zlato. Školka začíná za pár dní.
Tobě škola nechybí?
Po mých studentech se mi stýská každý den.
Ale ta nejchytřejší holčička
sedí vedle mě, takže tahle paní učitelka je spokojená.
Já už učitelku mám.
„Paní“ učitelku.
Paní učitelku.
Máš?
Slečna Vera je jen v knížce, zlato. Brzy budeš mít skutečnou.
-Ale naučila mě písničku. -Vážně?
Jakou?
-Můžu? -Ano, zlato.
Pryč jsou ty dny,
kdy jsem byl zdráv a mlád.
Na polích s bavlnou
už nenaříkám.
Do lepších míst jdu
tou cestou nebeskou,
slyším jak volají:
Starý... černý... Joe.
Gracie?
Už jdu, už jdu.
Hlavu kloním nízko.
To by stačilo.
Sladké hlasy mě volají...
Gracie, přestaň. Zatraceně, přestaň!
-Mami, to bolí. -Přestaň!
-Kdo tě tu hroznou písničku naučil? -Není hrozná. Je dobrá.
Ne pro malou holčičku jako ty.
-Kdo tě tak naučil zpívat? -Slečna Vera.
Slečna Vera je jen v knížce. Kdo tě to naučil?
Už jsem ti to říkala, hloupá...
Promiň.
To nic.
Už nejsi bláznivá, viď, mami?
Jsem v pořádku.
Mámě se daří dobře.
Chtěla jsi... Nesahej na to.
-Objednal si někdo citronový koláč? -Ahoj, Betts.
-Ahoj. -Mňam.
-Já přichystala jen kupované věci. -To nic není.
Hoši jsou v garáži.
Neplánujete nám to všechno sníst, že ne?
S mými boky? Jen si přičichnu.
Udělaly jsme vám sendviče.
-Neopij se před večeří. -Já?
Clarku.
Je dobrý.
Sbohem, děvčata.
Já proti barevným jednotlivě nic nemám.
Mám barevnou hospodyni. Ale být jedna z nich,
proč bych se stěhovala někam, kde mě nechtějí?
Falešné.
Podle Martyho se sem nastěhovali na popud NAACP.
-Víte, co to podle Martyho znamená? -Co?
Že jsou barevní.
Neviděly jste, jak byla strhaná a vyčerpaná, když přijeli?
Jak se pozná, že barevní vypadají unaveně?
Betts, nedělej si starosti. Podle Dala brzy odjedou.
To si nemyslím.
Jsou strhaní, protože opustili nějaké horší místo.
Vždycky přijedou odněkud, kde je to horší.
Což znamená, že tady chtějí být.
A když tady chtějí být,
nebude snadné je dostat pryč.
Tady to musí být ještě horší.
To jde?
Za naše domy jsme všichni zaplatili stejně.
Jak si mohli dovolit dům za 11 000 dolarů?
Nemohli. Ta makléřka,
Helen, jim ho prodala pod cenou.
Pod cenou budeme prodávat všichni. Víme, co ti lidé dělají s cenou.
Ten koláč bychom měly dát do lednice, než se rozpustí.
Nebo můžeš skočit do obchodu pro něco jinýho.
Neměla jsem čas.
Protože existuje něco důležitějšího než oni...
v naší ulici?
Věděla jsem, že si poradíš.
Bez tebe bych byla ztracená, Midge.
Pomůžeš mi to monstrum odnést do lednice?
Souhlasím s Dalem. Kámen do okna.
-No tak, jsou tam děti. -No a?
-Mohl by je zasáhnout. -Ale zatlačil by na ně.
Nepřestaneme, dokud nezmizí.
Připínáčky.
Četl jsem, jak vyhnali negry z Bell.
Připínáčky na příjezdovou cestu. Přejet je by bylo...
dost otravný, ne?
„Otravný“?
-Propíchly by pneumatiky. -Ježíši.
Seržantka Betty připravila holky na válku a ty přijdeš...
s připínáčky.
Začněme s tím zasraným psem.
Hodíme jim na dvorek otrávenou kost.
-To je ono. -Víte, co mi dělá starosti? Ta holka.
-Ta starší. -Kolik myslíš, že jí je?
Od osmi do 30. U nich nikdy nevíš.
Nejspíš se mrouská. Nakrucuje se ve škole.
Nebudu čekat, až se malej Earl objeví se šmudlou.
-No tak, je mu 11. -Na svůj věk je ale velkej.
Tak daleko to nedojde. Něco vymyslíme.
Stačí vymyslet
něco horšího než připínáčky.
Zabijeme toho podvraťáka.
Dobrej nápad, Marty.
Jo.
Dobrou.
Hej.
Ten koláč... asi uspěl.
Nebudeš to muset ani mýt.
Midge na tom nezáleží.
Poznám to.
A vy jste celý den v práci...
Sama to nedokážu, Clarku.
Vy děvčata odvádíte dobrou práci, Betts. Nebuď na sebe tak tvrdá.
Pamatuješ, když jsme se nastěhovali?
V bloku bydlely jen čtyři rodiny.
Po chodníku sotva někdo přešel.
Tak čistý chodník nikdo neviděl.
Je to náš domov, Clarku,
a chci, aby to tak zůstalo.
Všichni to cítí stejně.
Jen... jde o to, jak to provést.
-Midge. -Co?
Do domu dali tolik peněz. Myslela bych, že ho bude chtít chránit.
Nenech se tím rozrušit, Betts.
Co je moje?
Já, já, já.
Pojďme dovnitř.
Tati, ty to kazíš.
Fajn. Možná neudržím tón,
ale tanečník jsem býval dobrý, že, paní Emoryová?
Co vy víte o hucklebucku?
Proč se směješ? Tebe jsem ulovil.
Ulovil jsem tě na své taneční schopnosti.
Pozor.
Seržante?
Mami?
Dítě? Dítě.
-Holčičko, co se stalo? -Mami?
Gracie Jean, kdo ti to udělal?
Mami, co se děje?
Unesla Seržanta.
-Luck, co se děje? -Někdo je v domě.
Někdo je v domě a ublížil Gracie Jean.
Unesla ho, mami.
Škaredá stará slečna Vera unesla Seržanta.
Zlato, co se děje?
Nechoď sem.
Drž holky tam.
Panebože.
Henry, kde je?
Nechoďte sem dolů.
Tati, kde je? Tatínku.
-Ne, zůstaňte tady. -Seržante.
-Je tam, tati. -Ne, Gracie.
Už nebudeme utíkat.
-Ne. -To nic.
Nepřibližujte se k mýmu domu! Slyšíte?
Drž se dál od mýho domu!
Nepřibližuj se k mýmu domu!
Drž se dál od mý rodiny.
Mrcho!
Volají starý... černý...
ONI
Překlad titulků: Ludmila Vodičková
Kreativní dohled Kateřina Hámová