Downloaded from - MoviesMod.fit
TIDLIGERE
Hærfotene, hvor er de?
Jeg håpet å finne vennene mine.
Nå ja, det er det du leter etter,
og det er det du finner, eller hva?
Denne... magien.
Kan du lære meg hvordan jeg bruker en stav?
Du kan allerede bruke den, hvis du viser deg verdig den.
Valandil forteller meg at i Gamlebyen
ber de for deg natt og dag.
Det var du som åpnet hjertet mitt igjen for De trofastes vei.
Men sammen kan vi kjempe.
Ikke alle kamper må utkjempes for å vinnes.
Si til fangevokteren at det var han som startet opprøret.
Steinsangere snakker om å høre fjellet.
Med denne ringen kan jeg se det.
Vi har knapt tatt en fingerbøl fra havet av hennes rikdom.
Han har forandret seg.
Han er ikke grådig. Det har han aldri vært.
Er det mulig at ringen han bærer...
Nei. Det kan ikke være en feil i ringene deres.
Da ligger kanskje feilen hos ringmakeren.
Hvor mye vet du egentlig om Annatar?
Endret du dvergeringene, ja eller nei?
Nei.
Vi gjorde det.
Vi må bøte for våre feil ved å fullføre ringene sammen.
De ni må forløse de sju.
De må forløse oss alle.
Orkene er ikke i Mordor.
En hærskare av dem er på vei mot Eregion.
Galadriel hadde rett. Du må sende hæren til Eregion straks.
Jeg førte deg hit,
ikke som fange,
men som en mulig forbundsfelle.
For vi har en felles fiende.
RINGENES HERRE: MAKTENS RINGER
Hold munn.
De kaller oss desertører.
Samme hva de kaller oss.
Alt er bedre enn å dø for å hjelpe Adar med å jage et spøkelse.
Menneskenes ringer, hvorfor trosser dere meg ennå?
Dere som ikke lever, ikke puster,
har verken sinn eller vilje?
Hvilken stolthet er bundet inn i deres vesen
siden dere motsetter dere meg?
Igjen.
Mer sølv.
Mer mithril.
Det er ikke mer mithril.
Dvergene har vært sene med leveringen.
Så finn dem.
Vi har prøvd, herre. Alle våre meldinger forblir ubesvarte.
Må jeg gjøre alt selv?
Vi jobber så hardt vi kan.
Noen av oss har merket at du har virket
svært gretten i det siste, herre.
Hva heter du igjen, smed?
Husker du ikke det?
Så klart jeg husker.
Det er bare... Gi meg et øyeblikk.
-Celebrimbor. -Gi meg et øyeblikk, sa jeg!
Ta en pause, alle sammen.
Mirdania. Hun heter Mirdania.
Du kan ikke forventes å huske alt.
Nei, men det er til og med enkle ting.
Tidligere kunne jeg ha sverget på at jeg la bretthammeren min her, og...
Mener du den hammeren?
Ja.
Jeg må holde på å gå fra vettet.
Eller så går du så dypt inn i det
at å komme ut igjen har blitt en utrolig byrde.
Så dypt.
Jeg forestiller meg at du av og til er fristet
til å bare bli der en stund,
få litt klarhet.
Jeg har det bra.
Jeg er bare sliten.
Da er jeg redd du ikke vil like budet jeg bærer.
Folket ditt krever en audiens.
Nei.
Du er herre i Eregion. Du har ansvar.
Ja, og mitt største ansvar er ringene.
Ingenting annet betyr noe før de ni er ferdige.
Ja vel.
Som du vil.
Det er noe annet.
Dvergene er sent ute med mithrilen.
Kan du ta deg av det?
Straks.
Den største alvesmeden er oppslukt av arbeidet sitt.
Han ber meg om å ta meg av alle forvaltningssaker i hans sted.
Hva er problemet?
Vis ham.
Vis meg hva?
Dette porthuset er vanligvis stappfullt av håndverkere og kjøpmenn
som reiser inn i byen.
Men i går kveld stoppet det plutselig.
Vi sendte folk over elva
for å se om det var en hindring på veien.
Men bare én soldat kom tilbake.
Hvor er han?
Skylte i land i morges. Han så ut til å bære en beskjed.
Begrav ham.
Ikke vis dette til noen.
Skal jeg informere Celebrimbor?
Nei.
Han har bedt meg sørge for at ingen får forstyrre ham.
Ikke engang smedene.
Har han tatt fra oss pliktene våre?
Ja, jeg er redd for det.
Var det den saken med at han glemte navnet mitt?
Jeg vet jeg var litt brysk, men...
Han er ikke seg selv, Mirdania.
Enn så lenge kan vi bare la ham være i fred.
Gi ham tid. Og be.
Be om at han fører arbeidet til ende før det gjør ende på ham.
Kan jeg stole på
at du sørger for at de andre føyer seg etter ham?
Selvfølgelig.
Innskriften, herre. På liket.
Hva sto det?
"Hvor er Han?"
I løpet av mitt korte fangenskap
virket du oppsatt på å finne Sauron.
Man kan til og med si besatt av det,
slik man alltid er,
når han har ålet seg inn i sinnet ditt.
Du vet ingenting om sinnet mitt.
Du ga etter for ham.
Jeg gjorde motstand.
Kanskje en stund.
Men før eller senere ser han deg.
Ikke bare den du er, men den du ønsker å være.
Øyet hans borer et hull, og resten av ham snor seg inn.
En stund får han deg til og med til å tro at hans makt har blitt din.
Uimotståelig makt
som får det til å virke uunngåelig at alle ønsker oppfylles.
Et hav av farger,
som får alt i ettertid til å føles...
Grått og kjedelig.
Hva lovet han deg?
En hær.
Vil du vite hva han tilbød meg?
Jeg bryr meg ikke.
Barn.
Da ser det ut til at han ga oss begge det vi ønsket.
Du skjønner,
det er ikke løgnene hans som må utslettes.
Det er ham selv.
Og jeg kan hjelpe deg å gjøre det.
Jeg kan hjelpe deg å knuse Sauron.
Hvilken hjelp kan du gi meg, ork?
Morgoths krone. Jeg ble fortalt...
Det er mange historier om hendelsene
etter at silmarillene ble brutt ut av kronen.
Men jeg var der da Sauron smidde den om for å passe seg selv.
Jeg var der da han knelte for å bli kronet.
Og det var jeg som brukte dens kraft til å drepe ham.
Om det du sier, er sant,
hvorfor er han tilbake?
Fordi jeg ikke hadde funnet deg ennå.
Hva skal min rolle i dette være?
Det sies at de tre alveringene reddet din ætt fra å blekne.
Er det sant?
Hvis det er det, vil kanskje
denne kronen og ringene deres sammen være mektige nok
til å virkelig ødelegge Sauron for alltid.
Bedrageren tror at han fortsatt er utenfor min rekkevidde.
Men jeg vet at han gjemmer seg i Eregion.
Og jeg mistenker at du vet med sikkerhet...
...at Halbrand er Sauron.
Ikke sant?
Skjebnen til byen der
hviler nå på din evne til å sette stoltheten din til side.
Du burde finne viljen til å gjøre det.
Hvis du kan.
Vi snakkes igjen.
Lovløshet.
Oppildning til et voldelig opprør som førte til tap av liv.
Og sist, men mest avskyelig,
høyforræderi.
Til sammen er disse forbrytelsene grunnlag for en dødsdom.
-Ja! -Det avgjør saken.
-Han fortjener ikke å dø. -Kanskje ikke.
Men,
gitt hans mange år med trofast tjeneste til vårt kongerike,
er det denne rettens dom at den anklagede blir løslatt.
Løslatt...
Løslatt, forutsatt, selvsagt, at han tar avstand fra sine forbrytelser
og sverger troskap til Númenors sanne hersker.
Elendil, sønn av Amandil, tar du avstand fra dine forbrytelser?
Det gjør jeg.
Og godtar du Ar-Pharazôn som Númenors sanne konge?
Det gjør jeg ikke.
Snakk høyere, Elendil,
slik at de fremmøtte kan høre deg tydelig.
Det gjør jeg ikke!
For Númenors sanne hersker nå, og resten av hennes dager,
er Míriel, datter av Tar-Palantír!
Og den eneste forræderen her er deg!
Hva skal vi gjøre med ham?
Du har gjort nok, gutt.
Kanskje vi burde la valaene avgjøre hans skjebne.
Hvis De trofaste ønsker å leve etter gammel skikk,
burde de også dø etter den.
Nori.
Hvem snorker?
Ingen.
Jeg så noe.
Den lønnlige ild hvisker til oss, om vi har ører å høre med.
Den forteller oss ting. Viser oss ting.
Viser den oss ting som vil skje? Eller ting som bare kan skje?
Den viser morgendagens skyer like klart som gårsdagens solskinn.
Hvordan lærer jeg å mestre dens kraft? For å kjempe mot mørket?
Hvorfor trenger Den lønnlige ild deg som mester?
Men om jeg ikke mestrer den, hvordan kan jeg bruke den?
Du har mislyktes i hver oppgave du har møtt så langt.
Om du mislykkes nå,
vil du ikke få noen ny sjanse.
Fortell meg hva jeg må gjøre.
Følg gamle Tom. Han vil vise deg.
Hvorfor drar dere ikke bare?
Kom dere unna dem. Stikk av.
Hvor skulle vi dratt?
Hvor enn dere vil.
Hærfoter finner et nytt sted å bo hver måned.
Moren min og besteforeldrene mine grov denne smialen for meg.
Jeg ble født i den.
Jeg har pleid det treet siden jeg var stor nok til å holde en rake.
Jeg giftet meg med min Bramgar i skyggen av det.
Og sist vår, da han døde,
begravde jeg ham under det.
Og en dag blir jeg begravet der med ham.
Alle disse smialene har en slik historie.
Dette stedet er ikke bare der vi bor.
Det er hjemmet vårt.
Det er meg.
-Nori... -Nei, jeg rotet dere opp i dette.
Kanskje det er opp til meg å få dere ut av det.
Om jeg overgir meg nå,
kan jeg kanskje få ut Valmue også.
Jeg har villet spørre. Hvorfor kaller de deg egentlig Ingen?
Foreldrene mine er ubesluttsomme. Det tok dem lang tid å velge et navn.
Hvor lenge?
Ett eller to år.
Det er ikke så lenge.
For ett eller to år siden.
Og innen det hadde Ingen satt seg.
Hvorfor ser du sånn på meg?
Jeg ville... Jeg tenkte å spørre,
siden vi kanskje snart blir drept alle sammen,
om du vil...
Slutt å snakke.
-Merimak. -Valmue.
Spiste du firfisle til middag?
Hvorfor spør du?
Hun har rett, Nor.
Digerfolkene er bare ute etter ham, Den fremmede.
Overgir du deg, kan du sette hele verden i fare.
Ikke bare stoorer, men hærføtter også.
Moren og faren din. Dilli.
Hvor ofte har du sagt at han er viktig?
Ikke så rent få, mener jeg.
Saken er, Nor, før eller senere, når du sier noe ofte nok,
begynner jeg å tro deg.
Vi bør kjempe for det.
Den mørke trollmannen fant staven sin.
Og nå er tiden inne for at du skal finne din.
Men hvilken er det?
Du vil kun finne din sanne stav når hjertet ditt
kun tjener Den lønnlige ild.
Men det er så mange.
Man kan lete i månedsvis der ute.
Du har all tiden du trenger.
Med mindre det er et annet sted du ønsker å være.
Jeg så henne. Nori.
Hun var...
Jeg vet at om jeg ikke finner henne snart, vil hun dø.
Begge vil dø.
Mange som dør, fortjener å leve.
Noen som lever, fortjener å dø.
Kan du gi dem det?
Så snart jeg vet at hun er trygg, kan jeg komme tilbake.
Nei. Det kan du ikke.
Noen ganger blir én vei til to, og du må velge.
Vender du deg bort nå, kan du ikke komme tilbake til denne veien.
Finnes det ingen annen måte?
Sauron reiser seg i vest.
En mørk trollmann i øst.
Alle sjeler i Midgard er i fare.
Vil du overlate dem til deres skjebne?
Hun er min venn.
Din venn eller din skjebne?
Valget er ditt.
Kom igjen, ta i et tak.
Herre.
Tilkalte du meg, far?
Nei.
Han gjorde det.
Jeg ser at de sju tjener dere godt, fyrst Durin.
De tjener noen godt. Det skal du ha.
Omstendighetene har endret seg.
Jeg har nettopp fått vite at Eregion står i fare for å bli angrepet.
Uten mithril blir kanskje de gjenværende Maktens ringer aldri ferdige.
Vi trenger mer.
Og vi trenger det nå.
Hvor mye skal jeg tilby deg?
Det er ingenting du kan...
Hvor mye av hva?
Jeg forstår at dere utvider gruvedriften deres.
Vi kan gi dere en jevn forsyning av tømmer
for å hjelpe å bygge plattformer og gruvesjakter.
Eller kanskje Khazad-dûm foretrekker noe
mer dyrebart?
Far, kanskje det ville være lurt å diskutere dette i enerom først?
Det er ingenting å diskutere.
Jeg har allerede bestemt meg.
Og?
Svaret er nei.
Vennligst overbring Celebrimbor min dype beklagelse.
Kong Durin.
Fyrste. Farvel.
Takk Aulë.
Et øyeblikk fryktet jeg at du hadde gått fra sans og samling.
Tvert imot.
Jeg har aldri tenkt klarere.
Ikke bekymre deg, sønn.
De kommer tilbake.
Tilbake?
Du hørte ham.
Det blir krig i Midgard.
Og hæren som bærer våpen og rustninger av mithril,
vil være bortimot uovervinnelig.
Vi kan kreve hva vi vil.
Har du blitt gal?
Hele verden har blitt gal, min sønn.
Men det er opp til oss å gripe den etter strupen.
Be Narvi doble arbeidslagene. Vi utvider utgravingen.
Far.
Ta av deg ringen.
Nei.
Den er min.
Den tilhører meg.
Nei.
Du tilhører den.
Om det ikke er slik, bevis det.
Ta den av.
Jeg har ingenting å bevise for deg, gutt.
Da har han ikke gitt oss noe valg.
Vi legger oss ned foran gruven om vi må.
Han hadde sendt hele hæren etter oss.
La ham!
Er han så forhekset av den ringen at han sender soldater mot sin egen sønn,
vil det vise alle dverger i Khazad-dûm at han ikke lenger er egnet til å herske.
De tar kronen hans.
Hvordan kan du snakke slik om ham?
Durin.
Du snakker om å ydmyke ham.
Om å ødelegge ham.
Jeg er like glad i ham som du er.
Aulë vet at han er dobbelt så mye far for meg som min egen.
Men dvergen på den tronen er ikke faren din.
Så lenge han har på seg ringen, er han døv for alle andre stemmer, selv våre.
Og alle dverger i dette fjellet er i fare!
Durin!
Durin?
Durin, er du...
Jeg klarer det ikke.
Jeg klarer det ikke, Disa.
Jeg ser på ham, og i øynene hans...
...ser jeg fortsatt faren min.
Fortapt og langt unna, ja, men han er fortsatt der inne.
Du har alltid sett lyset i enden av hulen, min kjære.
Kom.
Om vi ikke handler nå, når vi det aldri.
Han vil ødelegge seg selv og ta kongeriket med seg.
Ved daggry skal du kastes i havet for å møte Avgrunnens dom.
De påkaller havormen i dette øyeblikk.
Jeg snakket med kongen.
Han ønsker ikke å støte De trofaste lenger vekk fra seg.
Hans tilbud om nåde gjelder fortsatt, hvis du sverger...
Sverger troskap til ham?
Det er ikke nåde å be en mann vende ryggen til seg selv.
Etter alt denne familien har mistet, kan jeg ikke miste deg også.
Vær så snill, far.
Vær så snill.
Svelg stoltheten din.
Om alt du ser etter alt dette, er stolthet...
Da er det ikke mer igjen for oss å si.
Kongen sa du ville si det.
Sa at hatet ditt for ham hadde blitt hat for meg,
og for alltid gjort deg døv for stemmen min.
Så jeg knelte foran ham
og tryglet ham,
jeg slikket støvet, for muligheten til å gå til henne.
Jeg håper jeg ikke tok feil.
Du hører ikke hjemme her.
Bøy deg for Pharazôn.
Jeg befaler deg.
Hvis Númenor skal overleve, trenger det menn som deg.
Menn som vil kjempe for alt som er dyrebart. Troende menn.
Tro er ikke tro om den ikke leves ut.
Og i mitt hjerte vet jeg at du er dette kongerikets sanne arving.
Jeg kan ikke avvise den vissheten.
Gjorde jeg det, ville jeg sluttet å være mannen du vil redde.
Hva om du tar feil?
Da vil jeg heller dø med et hjerte som er helt,
enn leve med et som er knust av feighet.
Hva med mitt hjerte?
Hvis det er valaenes vilje at mitt liv blir spart...
...så blir det det.
Hva om ikke?
"Havet har alltid rett."
Skritt!
Disa?
Disa, vi er her på kongens befaling.
Så flytt deg,
ellers har jeg ikke annet valg enn å få deg flyttet.
Beklager.
Var det ment til å skremme oss bort?
Nei.
De er det.
Jeg elsker deg.
Elsk meg senere.
Dette er bare begynnelsen.
De kommer tilbake. Og det vil være flere av dem.
Da er vi klare.
Forsaker du all jordisk myndighet og godtar valaenes dom?
Jeg godtar deres dom.
Kast ham uti.
Slipp ham!
Forbrytelsen hans ble begått i mitt navn,
så jeg har rett til å motta valaenes dom i hans sted.
-Det burde være ham. Ta ham. -Nei!
Min dronning?
Hun har rett. Alt står der. Du må.
Er dette sant?
Ifølge loven, ja.
Slik blir det.
Nei, ta meg.
Ta meg.
Míriel, du kan ikke...
Om vi skal følge De trofastes vei,
må det være jeg som tar det første skrittet.
-Se! Jeg ser den! -I horisonten.
Ja, den kommer nå.
Valaene har regnet henne som...
-Der er hun! -Uskyldig!
Min dronning.
Hill Tar-Míriel, dronningen av havet!
Hill dronning Míriel! Hill dronning Míriel!
-Hill dronning Míriel. -Hill dronningen av havet.
Hill dronning Míriel.
Ja. Halbrand er Sauron.
Han er i Eregion for å smi ringer som vil la ham beherske min slekt.
-Og din. -Alle i Midgard.
Men han vil ikke flykte før jobben er fullført.
Og det gir oss en midlertidig fordel.
Oss?
Slipp meg løs.
I dette øyeblikk skynder Elrond seg fra Lindon med en hær av alver.
Og Nenya, min ring.
Jeg skjønner.
Når han ankommer, vil han sperre av byen,
slippe Celebrimbor fri fra Saurons grep, og så skal vi sammen,
uruk,
fjerne alle spor av Sauron fra denne verden.
For alltid.
Og etter det?
Alle ringer han har rørt, må ødelegges.
Hva med urukene, mente jeg?
Vil høykongen din la oss dra hjem i fred?
Eller vil han fortsette med planene om å angripe Mordor?
Skyggen har ikke bare overvunnet deg, den har overvunnet hele alvedommen.
Til slutt
vil deres forsøk på å vise hvor prektige dere er bare spille i hendene på Sauron.
Du lyver.
I håp om at jeg vil avsløre noe.
Du har allerede avslørt
alt jeg håpet du ville, og mer til.
Ja vel, ja vel.
Tiden er inne!
Hele Eregion kan være under Saurons kontroll nå.
Det vil kreve mye mer enn en hær av barna dine å beleire den.
Trodde du virkelig jeg ville prøve å utfordre Sauron
med én enkelt hær?
Nå som du har bekreftet ut over all tvil hvem han er,
og fortalt hvem som bærer ringen din,
vil Eregion falle.
Og Sauron med det.
Nei.
Det må være dette han vil.
Sauron har ingen egen hær,
så han har lokket din hit i stedet.
Han vil at du skal angripe Eregion.
Bind henne. Hun blir nyttig senere.
-Jeg ber deg. Ikke vær en tåpe. -Kom ned hit.
Ikke gjør dette. Ikke bit på agnet hans.
Jeg lar ham få det i vrangstrupen.
Nei!
Ikke gjør det. Alt dette er hans plan!
Det er dette Sauron vil!
Det er dette han vil!
Denne veien. Kom igjen.
Skyv! Kom igjen!
Hardere!
Ring med klokkene.
Vi blir angrepet!
Steng portene! Hev vindebroen!
Hvordan er fremgangen?
Hørte du ikke det?
Utenfor. Det hørtes ut som en beleiringsalarm.
Rolig, jeg har byens anliggender under kontroll.
Det avgjør jeg selv.
Du hører til her, min venn.
Jeg har fått nok av at du sier hvor jeg hører til!
Slipp meg, venn.
Forlat dette tårnet nå,
og når menneskene i Midgard faller, sverger jeg
at alle sjeler i den sette eller usette verden
vil vite at det var du som stod bak deres ulykke.
Vi har fortsatt ni ringer å smi!
Den beste hesten.
-Ja visst. -Det er en hest.
I århundrer
ønsket jeg å skape mektige gjenstander.
Men jeg mislyktes.
Sannheten er
at jeg ikke kom til Eregion fordi valaene trengte deg,
men fordi jeg gjorde det.
Jeg...
Jeg kan ikke smi flere ringer.
Og uten mithril...
Vær bare rolig.
Jeg har vært i Khazad-dûm.
Mithril-malm.
Raffinert til pulver av Narvi selv.
Fra den reneste åren i gruvene deres.
En niendedel per ring.
Det burde være nok.
Vi er nære nå, Celebrimbor.
Så nære å oppnå det vi ville gjøre.
Jeg sverger på min udødelige sjel,
når dette tidevervets historie skrives, vil silmarillene,
tja...
Det vil knapt nok hviskes om dem.
Men dine ringer,
Maktens ringer,
de vil bli ansett som de mest dyrebare skaperverkene i hele Midgard.
Ja.
Ikke gi opp nå, helt på seierens terskel.
Bruk øyeblikket, min venn.
Overgå Fëanor.
Overgå deg selv.
En siste gang.
Jeg har skrevet et dikt, men din skjønnhet
overskygger likevel alt jeg kunne ha skrevet.
Kom, barn!
Ja!
Bort dit. Kom igjen!
Skyt!
Tekst: Fredrik Lingaas
Kreativ leder Heidi Rabbevåg
Downloaded from - MoviesMod.fit