TIDLIGERE
Min bror gav sit liv i jagten på Sauron.
Hans hverv er nu mit.
Dette mærke beviser, at Sauron undslap.
Nu er spørgsmålet, hvor.
Ondskaben er væk.
Hvorfor er den ikke væk herindefra?
Disse helte får lov at krydse havet
til Det salige Land, Valinor.
Du er desertør.
Pligten tvinger mig tilbage til Midgård.
Var det dit folks konges mærke?
Mit folk har ingen konge.
Du er mere, end du påstår.
Dit folk har ingen konge, for du er ham.
Kom med mig til Midgård.
Sammen genrejser vi begge vores blodlinjer.
Vær forsigtig. Jeg er ikke den helt, du søger.
Kan du huske mig?
Nej.
Efter Morgoths nederlag dræbte jeg Sauron.
Jeg tror ikke på dig.
Jeg føler, han er mit ansvar.
-Det føler du, at alle er. -Nej.
Han kunne være landet hvor som helst, men landede her.
Denne fremmede er hverken menneske, elver...
Han er noget andet.
Tilbage!
Det er sådan, vi hjælper ham.
Vi skal hjælpe ham med at finde de stjerner.
-Hvor skal du hen? -Hjælpe min ven.
Du er min bedste ven i hele den vide verden.
Kan du huske mere endnu?
Mere er kommet til. Men for at opdage resten må jeg til Rhûn.
Det lyder lidt som et eventyr.
Eldarnes lys svinder.
På trods af vores anstrengelser er vores tilbagegang kun gået hurtigere.
Hvis elverne forlader Midgård nu, bliver det enden,
ikke kun på vores folk, men på alle folkeslag.
Vi er på tærsklen af at skabe en ny slags magt.
Ikke af kødet, men over kød.
Pludselig virker I to ret bekendte.
Jeg tilbyder blot min ydmyge hjælp.
Der er ingen konge af Sønderland.
Linjen blev brudt.
Fortæl mig dit navn.
Jeg har haft mange navne.
Sauron lever på grund af dig!
Galadriel, hvor er Halbrand?
Han er væk. Og jeg tvivler på, han vender tilbage.
Og gør han, skal ingen af os tale med ham igen.
Hvad skete der ved det vandløb?
Altid, efter et nederlag...
...tager skyggen en ny form og vokser igen.
Morgoth er væk.
Vi står alene og vanærede tilbage.
Men i dag begynder en ny tidsalder.
Under mig.
Jeres nye herre.
Sauron.
FORODWAITH BEGYNDELSEN PÅ DEN ANDEN TIDSALDER
Og med en ny tidsalder bringer jeg en ny vision.
En vej til ubetinget erobring.
For jeg søger en ny slags magt.
Ikke af kødet, men over kød.
En magt fra den usete verden.
En magt, med hvilken vi kan gøre Midgårds folk til vores slaver.
Mange orker vil dø.
Men ud af kaosset vil vi skabe en ny og perfekt orden.
Vi vil ej længere jages som dæmonerne, der ødelagde Midgård,
men snarere tilbedes som frelserne, der endelig helbredte den.
Ved at samle alle dens folk og herske over dem, som var de ét!
Sauron lyver!
Tvivl på mig, hvis I tør.
I har ikke noget valg. Valarne tilgiver jer aldrig.
Elverne vil aldrig acceptere jer.
Menneskene...
Menneskene vil aldrig se på jer med andet end rædsel og afsky.
En fordærvet og uværdig race, værdig kun til at blive jaget og slagtet.
Jeg er jeres eneste fremtid, og min vej jeres eneste vej!
Hvem iblandt jer tør modsige mig?
Hil fyrst Sauron!
Den nye Mørkets Fyrste.
Hil Adar!
Mine børn... I er fri.
Hil Adar!
Den vej venter døden, min ven.
Så er det min vej.
En hær af orker er på vej mod menneskene.
Vi var de heldige.
Måske døde de heldige først.
Jeg ved, du har lidt.
Det ses i dine øjne.
Et andet liv venter på dig.
Du skal blot gå imod det.
Det våbenskjold.
Hvad er det?
Et symbol på konger, der for længst er døde.
-Din familie? -Nej.
De tjente dem blot.
Hvorfor så gå med det?
Som en påmindelse om, at skæbnen aldrig er sikker,
at lykken kan vende for selv de mest magtfulde.
Grum påmindelse.
Eller håbefuld.
En sikker vej kan smuldre,
men der er altid en ny.
Ofte kan den føre os et bedre sted hen.
Et godt sted.
Der er steder på den anden side af havet, hvor man kan undslippe sig selv.
Finde en anden vej.
Måske et andet liv.
Kom med os, hvis du vil.
Eller fortsæt på din vej.
Og forfølg døden.
Valget er dit, min ven.
-Er du okay? -Nej.
Mareridt igen?
Hvad hjemsøger dig sådan?
Jeg har gjort ondt.
Vi har alle gjort ting, vi ikke er glade for at indrømme.
Ikke som jeg.
Find tilgivelse.
Du er i live, fordi du har valgt det gode.
Men hvad med i morgen?
Du skal vælge det igen.
Og dagen efter og dagen efter igen.
Indtil det bliver en del af din natur.
Tag fat i noget.
Hjælp mig!
Herovre.
Skæbnens tidevand strømmer.
Dit flyder enten ind eller ud.
RINGENES HERRE: MAGTRINGENE
Stop, Elrond, giv mig dem!
Vi vil ikke fornærme dig, kommandant,
men herolden Elronds ordrer er at tage dig med.
Er det sandt?
Storkonge.
Herolden Elrond bærer tre ringe.
De skal forhindre, at vi svinder hen, og frelse vort folk.
Vi taler om ringene, når du har svaret på mit spørgsmål.
Elrond har lige fortalt mig, at din ledsager, denne Halbrand,
ikke er den, han udgav sig for.
Alligevel valgte du at skjule det for ham og Celebrimbor.
Er det sandt?
Ja.
Hvem er han?
Ikke den, jeg troede.
Derfor gjorde jeg, hvad jeg gjorde.
Hvorfor er du så opsat på ikke at fortælle sandheden?
Storkonge.
Du må tro på, at jeg aldrig bevidst ville bringe vores slags i fare.
Jeg vil tro på dig, når jeg ikke længere ser løgnen bag dine øjne.
Hvem er dette menneske?
Han er intet menneske.
Han har... forklædt sig som ét.
Vist sig i en tiltalende form for at skjule sit sande jeg.
Han er Sauron.
Hvordan kunne du?
Dig af alle elvere.
Han snød mig. Jeg blev narret!
Nej, Galadriel, du blev blændet. Blændet af din egen stolthed.
Og hvad blændede dig?
Stille!
Du fejlede i Khazad-dûm, så vi havde intet valg.
Du var min ven.
Stille!
Ringene. Vis mig dem.
Det går ikke. Han har fordærvet...
Han rørte dem ikke.
Vi ved ikke, hvor meget han påvirkede Celebrimbor.
Snart falder det sidste gyldne blad,
og jeg må fortælle alle i Lindon, at vores tid her er forbi,
og at elverne må forlade disse kyster for evigt.
Nu siger du, at vores værste fjende rejser sig igen.
Hvis vi rejser nu, vil Midgårds folk
lide under en ny Mørkets Fyrstes herredømme.
De ringe er ikke blot vores sidste håb,
de er muligvis hele Midgårds sidste håb.
Det er en risiko, vi må løbe.
Giv dem til mig.
Storkonge...
Sauron har endnu ikke fået så meget magt.
Måske skal ringene skaffe ham den.
De skal tilintetgøres.
Den beslutning er langt over dine beføjelser,
og ved at nægte at adlyde udsætter du os for fare.
Ringene, Elrond.
Det er en ordre fra din konge.
Jeg udtaler den ikke igen.
Adlyd ham.
Ville du bede mig om det?
Det er den eneste måde. Adlyd ham!
Jeg kan ikke.
Du ved, jeg ikke kan.
Tag ham!
Elrond, nej!
Find ham. Find ringene.
Afsted!
Ikke sakke bagud! Gå!
Flyt så de ben, konge.
Tag den.
Velkommen til Mordor.
Arbejd godt på jorden, og I fodres.
Arbejd dårligt på den, og I fodrer den.
Sværger du troskab mod Adar, uruk-haiernes herre?
Dette er ikke længere Sønderland!
I Mordor enten knæler man eller bløder.
Du der. Sværger du troskab mod Adar?
Jeg tager den her!
Sønderlands konge har meldt sig selv, herre.
Han vil forhandle.
Lad mit folk gå.
Eller dit folk dør.
Mit folk besejrede dette lands mennesker.
Vi besejrede elverne, der kom og hjalp dem.
Vi besejrede endda deres allierede, menneskene fra den anden side af havet.
Der er ingen tilbage at frygte.
Der er én.
Siden Galadriels nederlag har hun søgt en ny allieret.
En gammel troldmand, der kan lære elverne at smede et nyt våben.
Ét, du fortalte hende om.
En magt over kød.
Kan du huske de ord?
En magt, med hvilken han vil kunne bruge dine børn
som slaver i sin hær igen.
Sæt mit folk fri, så siger jeg, hvor han er.
Så du kan udslette ham og befri os begge fra hans ondskab.
Nej, Deres Majestæt.
Du fortæller mig alt, hvad du tror, du ved om denne troldmand nu.
Eller jeg skærer ordene ud af din hals.
Hvis jeg dør, dør alt, hvad jeg ved, sammen med mig.
Du slår mig ikke ihjel.
Du kommer til at tigge mig om det.
Deres Majestæt.
Dét, han sagde, herre...
Sauron... kan ikke vende tilbage, vel?
Nej.
Sauron er død.
Ned på knæ, I mider!
Du har det der blik.
Du havde den drøm igen i nat, ikke sandt?
Hvis du fortæller, hvad det er, du ser, kan jeg måske...
...hjælpe med at tyde det.
Måske er det en advarsel om, hvad vi finder,
når vi når de stjerner.
Det er varmen. Det er alt.
Nej. Det kan ikke passe.
Stentræer.
Vi går i ring.
Der må være noget ondt på dette land, der forvirrer vores kurs.
Bare indrøm, vi er faret vild.
Panik er fjolsernes mad, Nori.
De vise vælger tålmodighed.
Vi har ingen mad fået siden de snegle.
Der er intet at spise her.
Nej.
Kom nu.
Det bærer måske frugt. Du kunne i det mindste prøve.
Har du glemt, hvad der skete, sidst jeg prøvede?
Længere væk.
Længere væk, Nori.
Okay?
Du gjorde det. Vi har mad til flere dage.
Vær ikke gnaven.
Jeg bad dig fremtrylle mad, og det gjorde du.
Ingen kom til skade.
Jeg mistede kontrollen.
Så må du lære ikke at miste kontrollen.
I drømmen er der en slags... gren.
Under stjernerne.
Når jeg rækker ud efter den...
Hvad sker der så?
Visse ting bør man ikke fortælle.
Men du har sådan set allerede fortalt det.
Så det er ikke rimeligt at være kryptisk nu.
Måske er troldmænd ikke altid rimelige.
-Benene kildrer i halsen. -Det er det bedste.
De danser.
Poppy og jeg plejede at synge små billesange,
så de kunne danse, når de...
Tja.
Det er helt i orden for en hårfod at have hjemve.
Jeg vidste, det var svært. Men...
Tja.
Det er anderledes svært.
Det er sært, at dét, der efterlades, kan være den tungeste byrde at bære.
Jeg savner også mit hjem.
Du husker det ikke engang.
Nej.
Men indimellem ser jeg alligevel et glimt af det.
En længsel efter en følelse, jeg ikke kan huske eller definere.
Men den er ægte.
Lige bag solnedgangen.
Vi bliver vist forfulgt.
Kom nu, Deres Majestæt.
Selv konger kan ikke undvære mad.
Hvorfor siger du ikke noget?
Fortæl hellere Waldreg, hvad du ved om Sauron.
Du nyder åbenbart at føle smerte.
Når din herre løslader mig, slår jeg dig ihjel.
Adar har glemt alt om, at du er her.
LINDON GRÅHAVNE
Perfektion.
Perfektion findes kun i Valinor.
Tak, mester Círdan.
Du behøver ikke gemme dig.
Mester Círdan.
Undskyld, jeg kommer uanmeldt,
men jeg måtte tale med dig.
Du er den ældste og klogeste af vores slags.
Elverne står over for denne tidsalders prøvelse.
Jeg kan se, du bærer på noget.
Noget mere højlydt end havet.
Hvad har du taget med?
Det skal gives direkte til fyrst Celebrimbor.
Han må have at vide,
at Halbrand er Sauron.
Skynd dig,
og stol ikke på nogen fremmed på din vej.
Ja, herre.
Tak, fordi du stolede på mig angående ringene.
Stolede på dig?
Hør her, kommandant.
Du og jeg står kun sammen af én grund:
Dine handlinger giver os intet alternativ.
På grund af dig lever vores fjende.
Og vi er tvunget til at teste ringenes karakter.
Du burde lægges i lænker
og smides ud på Jætteheden.
Men det gør du ikke.
Jeg overvejer det.
Jeg sværger, storkonge.
Jeg stopper først, når han er død, og jeg har rettet op på det her.
Du var ikke her, hvis jeg troede andet.
Storkonge, ringene er væk.
Vi har ledt alle vegne,
men vi kan ikke finde ham.
-Måske har faldet... -Nej.
Elrond lever.
Udvid søgningen.
Sæt en vagt ved hver bro. Han må ikke flygte.
Hans plan er ikke at flygte.
Hvad mener du?
Han talte om at ødelægge ringene.
Elrond opsøger nogen, han kan stole på.
Én, der er ældre, klogere...
Hvis ord indgyder respekt.
Selv fra dig.
Én, der kan ændre på tingene.
Undersøg dem endelig.
Jeg kender Celebrimbors værk.
-Han er imponerende. -Det er han.
Han drømte engang om at skabe genstande med så stor en magt,
at de kunne forandre enhver, der så på dem.
Hvis det er sandt,
at disse ringe har vendt elver mod elver på så kort tid...
...lader det til, det lykkedes.
Måske skyldes den effekt ikke Celebrimbors hånd.
Hvis dét, du siger, er sandt,
blev de tre ringe skabt uden Saurons medvirken.
Fjenden er snedig.
Ringene kan meget vel være hans påfund.
En del af en større plan, som vi endnu ikke forstår.
Hvad vil du bede mig om?
Ringene må ødelægges.
Gør du dét, vil elvernes tidsalder slutte.
Vi bliver tvunget til at rejse og overlade Midgård til dets skæbne.
Accepterer du det?
Hvis alternativet er at blive offer for fjendens intriger...
Ja.
Du gør din far stolt.
Der var engang et slag.
Et slag, hvis våben var selve kontinenternes knogler.
På stedet, hvor vores bugt møder havet,
bærer havbunden stadig et ar så dybt,
at kun Manwë ved, hvor det ender.
Hvis man kastede ringene ned i dets dyb, ville de...
Lad mig tale med ham.
Jeg beder dig, storkonge.
Giv mig en sidste chance for at tale min ven til fornuft.
Tal hurtigt.
Elrond?
Jeg vil prøve at overtale dig.
Fejler jeg, får storkongen dig fjernet med magt.
Jeg har fejlet nok på det sidste.
Hjælp mig med at lykkes nu.
Jeg burde have stolet på dig, som jeg bad dig stole på mig.
Men medmindre vi begge stoler på ringene, er alt tabt.
Med tre er der ligevægt.
Har du glemt,
at vi valgte denne vej sammen?
-Nej, du valgte den for mig. -Elrond...
Hvorfor tør du ikke overveje,
at de kan være fordærvede?
Fordi mit hjerte ved,
at De Tre ringe er fri af hans indflydelse.
Men er du?
Valinors lys skinnede på dit ansigt, Galadriel,
og du vendte det ryggen.
Var det virkelig for at bekæmpe mørket, eller kaldte mørket måske på dig?
Kan du ikke se det? Alt dette er måske hans værk.
Jeg gjorde, hvad der føltes rigtigt.
Tiden alene vil vise, om det var dårskab eller visdom.
Hvad meget tid tror du, du har?
Hvor er Círdan?
Du gjorde, hvad du måtte,
og det gjorde jeg også.
Elrond.
Hvor er ringene?
Poppy!
Honningkiks.
Jeg kunne ikke være lykkeligere.
Hvordan har alle det?
Som altid.
Din mor gav mig dine pligter,
men din far sagde hende imod.
Du fulgte efter os.
Det var ikke så svært. I er ikke ligefrem nået langt.
Vi er vist faret vild.
Nu indrømmer du det.
Det ændrer vi snart på.
Jeg læste i Sadocs gamle bog.
Hårfødderne må have rejst denne vej før.
Der er en advarsel:
"Glem ej sangens ord, hvis ikke I vil gå i ring. "
Sang? Hvilken sang?
I får ét gæt.
Syng for mig Syng for mig, du fjerne land
-Vandresangen? -Jeg tror, den viser vej.
Hårfødder har vandret længe.
Denne sti må have været vigtig.
Lad os klatre.
"Træer af sten... Lyset i tårnet, ej længere mit hjem. "
Der.
"Himlens øjne foroven. "
"Sort jord er min seng. "
"Tager alt, hvad jeg ejer, med til ukendt land. "
Velkommen til Rhûn.
Kom nu, hvad venter du på?
Det er kun begyndelsen.
Hvorfor ser du sådan på det?
Sådan hvordan?
Som om du har været her før.
Kun i mine drømme.
Jeg var engang i dit sted.
I de ældste af De ældste Tider.
Tretten af os blev valgt og velsignet af Morgoths hånd
med løftet om magt.
En ny fødsel.
Jeg blev ført op på et mørkt og navnløst bjerg.
Lagt i lænker og forladt.
Og efter, hvad der virkede som endeløs tørst og sult...
...så jeg det.
Hans tjeners ansigt.
Saurons ansigt.
Og det var smukt.
Han tilbød mig vin, rød som blodmånen.
Han tilbød mig vin, og på det mørke og navnløse bjerg
drak jeg den.
Jeg drak det hele.
Dit folk er blevet sat fri.
Fortæl mig nu, hvad du ved om Sauron.
Sauron er vendt tilbage i en ny krop.
Jeg er ikke sikker på, hvilken form han har antaget.
Hvad nytte har jeg så af dig?
Jeg har noget, du ikke har.
Elvernes tillid.
Løslad mig.
Jeg går til dem og finder ham,
så du kan samle legionerne og tilintetgøre ham.
Sværger du troskab mod Adar,
uruk-haiernes herre?
Ja.
Så knæl.
Sværg så.
-Jeg sværger... -Med hovedet ved mine fødder.
Jeg sværger at tjene Mordors herre.
Til mine dages ende...
...og til hans.
Hvad laver du? Hold dig væk.
Sørg for, han ikke slippes af syne.
"Jeg slår dig ihjel. "
Er det rigtigt, Deres Majestæt?
Hil kongen.
O, elverfolk!
For længe er vi blevet På denne Midgårds kyst
Og nu en svækket krone
Til Valinor sejler tyst
O, elverfolk!
Vinteren er på vej
Med sine nøgne grene...
O, elverfolk!
I vandet falder bladene
Mens floden strømmer bort
Eldarnes lys er svundet.
Som kul, der for længe har været fjernet fra ildstedet,
må vi vende tilbage til vort hjem eller svinde bort til evig, endeløs nat.
Sådan er det gået til,
at vores dage i Midgård... er forbi.
Perfektion findes ikke kun i Valinor, storkonge.
Det er her.
Celebrimbor har bragt den til Midgård.
Nej!
Galadriel.
Nej.
Den nye smedje er imponerende.
Ja, det er den.
Lad os bede til, at ringene virkede, så vi får mulighed for at bruge den.
Herre, en budbringer er lige ankommet.
Nyt fra Lindon?
Tværtimod, herre. Denne budbringer kommer fra Sønderland.
Han siger, han vil forhandle.
Nå, herre? Lukker vi ham ind?
Jeg har set bjerge smuldre.
Vandløb tørre ud.
Og sorte skyer samle sig over hvide tårne...
I DENNE SÆSON AF RINGENES HERRE: MAGTRINGENE
En storm er på vej.
Forbered jer.
Jeg venter på dig.
Noget har vækket dem.
Nej. Nogen.
Det siges, han har antaget en ny form for at bedrage sine fjender.
-Hvem er du? -Annatar.
Gavernes Herre.
Sauron er alene, han har hverken hære eller allierede.
Det kræver ikke hære... men ringe.
Syv ringe. Syv dværge. Og i hver af dem... magt.
Du reddede elverne. Lav ringe til menneskene.
Vi kan ikke give menneskene ringe.
Risikoen er simpelthen for stor.
Ægte skabelse kræver opofrelse.
Ved at vælge at bære de ringe,
er I alle blevet hans frivillige hjælpere.
Tag ringen af.
Jeg overvinder ham. Koste, hvad det vil.
Nej! Det er Saurons ønske!
Jeg har følt mig tvunget. Til at gøre noget unikt.
Du skal være stilheden i stormens øje.
Denne magi. Kan du lære mig den?
Hvis du viser dig værdig.
Sauron stiger op i vest. En mørk troldmand i øst.
Hver en sjæl i Midgård er i fare.
Overlader du dem til deres skæbne?
Sammen kan vi ordne det.
-Ingen forlader vejen. -Ingen vandrer alene.
Jeg skal bruge din økse, min ven. Nu.
Celebrimbor, vi to har travlt.
Tekster af: Anna Jennifer Christiansen
Kreativ supervisor Toni Spring