Her borte.
Fine meloner.
For det første er hjembyen deres... Jøss.
Men hvordan kan en by bare teleportere til alveriket?
I farlige tider har alveadelen mystiske måter å "flytte den" på.
Det blir sjelden sett.
Denne veien.
Du førte oss hit for moro skyld, ikke sant?
Selvfølgelig ikke.
Om vi gikk rundt, havnet vi i feenes område,
og du vil ikke ha med dem å gjøre.
Nei.
Rett gjennom er den raskeste veien til Skyggemørk.
Kom.
Kanskje neste måned eller noe.
Skiftet har fortsatt noen timer igjen.
Det er jammen mange vakter.
Flere enn jeg husker.
Vi er nesten gjennom.
Bare noen få kvartaler, så er vi...
Tatt.
Utenforstående.
Oppgi navn og formål.
Senk våpnene.
Vi søker audiens hos ambassadør Vessar.
Vi er barna hans.
LEGENDEN OM VOX MACHINA
Ekte vermaloc-tre.
Faren din har gullstandard-smak.
Har alltid hatt det.
-Bortsett fra når det gjaldt oss. -Hva mener du?
Vær ærlig.
Ser jeg ut som en adelig?
Det er lett å opptre som en.
Bare vær nedlatende og gå i det alle andre går i.
Jeg har kjent mange med penger og titler,
og de er deg definitivt ikke verdig.
Devana.
Vi ventet dere ikke.
Faren deres kommer ned straks.
Og et sted her er...
Hvem snakker du med, mamma?
Å ja.
Dere har ikke møtt Velora ennå.
-Datteren vår. -Søster?
Hei. Jeg elsker fjæren din.
Da er den din.
En gave fra halvsøsteren din, Vex'ahlia.
Kall henne Vex. Og meg Vax.
Tvillingene?
Men far sa dere aldri kom tilbake.
Og gå glipp av sjansen til å møte deg?
Aldri i livet.
Faren deres vil bli glad for å se dere.
Kanskje jeg ville,
om jeg hadde fått beskjed om at dere ville ære oss med deres nærvær.
Noen hjemme?
Hvis du er ute etter pengene eller geitene mine,
har jeg ingen.
Besten, det er meg, Pike.
Pike?
Det er deg. Pike.
Takk gudene.
Trodde du var en brutal innbruddstyv.
Se på deg, kjære.
Ekte artefakter.
Du er så vakker.
Dette er min tippoldefar, Wilhand Trickfoot.
Og dette er Scanlan.
Til tjeneste.
Grog!
Har du glemt å spise?
Hei, besten.
Jeg køddet det til.
Skulle gjerne sagt at jeg har sett ham se verre ut,
men det tror jeg ikke jeg har.
Kom igjen, hjelp meg med å få tøffen på bordet.
Kom igjen, kompis.
Da Emon falt, hadde vi ingen annen utvei enn å trekke oss tilbake til alveriket.
Vi har samlet våpen og trent soldatene til å konfrontere dragene.
Så dere planlegger å bli med i kampen.
Det er flott.
Mer som de stakk med halen mellom beina.
Hvorfor er dere her?
For å ekspedere de samme dragene som jaget deg bort.
Og du er?
Percival Fredrickstein von Musel Klossowski de Rolo III,
av kongehuset Hvitstein.
Ja vel, lord de Rolo III. Hva kan Syngorn gjøre for dere?
Jeg antar at du har hørt at Vox Machina drepte en av dragene.
Jeg kjenner ikke til noe Vox Machina.
Vi er Vox Machina.
Altså, vi er Vox Machina.
Vi er ute etter et gammelt våpen som skal ligge i Skyggemørk.
Fenthras-buen?
Har du hørt om den?
En mektig relikvie.
Legender sier at den skyter piler kraftige nok til å såre en titan.
Ja vel.
Dere vil jakte på et flyktig rykte inn i et avsides ødeland.
Den buen kan være nøkkelen til å beseire dragene.
Du burde være stolt.
Din sønn og datter leder kampen mot Kromakonklaven.
Du trenger ikke spinne falske historier om bedriftene deres.
Selve tanken på at Vax'ildan og Vex'ahlia kjemper for felles beste er...
...vittig.
Din utrolige drittsekk.
Dette er en krevende tid for oss alle.
Aner dere hva slags påkjenning deres plutselige ankomst har påført min familie?
Vi kom ikke for en gjenforening.
Likevel er dere her.
Utnytter navnet mitt når det passer seg.
-Jeg forakter navnet ditt. -Nei, det er greit.
-Ikke vondt ment. -Men han sa...
Det er greit.
Takk for at du tok deg tid, far.
Hvis du kan tilby oss noe hjelp, vil vi være svært takknemlige.
Selvsagt. Det er det minste jeg kan gjøre.
For familien.
Nesten ferdig.
Denne pillen er kruttsterk.
Må jeg svelge den?
Nei.
Denne går ikke ned i svelget.
Men hvordan skal Grog...
Han er for svak til å gi den til seg selv.
La meg.
Jeg kan håndtere begge ender.
Du bør se bort, vennen.
Eviglys, beskytt Grog.
Og resten av vennene våre, uansett hvor de er.
Hvorfor må dere dra?
-Dere kom nettopp. -Vi sees igjen.
Og uansett hvor vi er, skal vi tenke på deg, vesla.
Dette dekretet lover sikker passasje.
Men når dere forlater våre murer, er dere på egen hånd.
Du må endre ett navn.
-Det er lady Vex'ahlia. -"Lady"?
Lady Vex'ahlia, baronesse av Hvitstein tredje hus,
og storhertuginne av Den grå jakt.
Til tross for forbindelsen
pass på manerene dine nær en adelig.
Jeg endrer ikke dette for en meningsløs tittel.
Virkelig, De Rolo, et så gjennomskuelig grep ligger under din verdighet.
Du våger ikke å snakke slik til ham.
Vi kom hit for å søke hjelp, og du fornærmer vennene mine?
Ja, nok en gang, ingen takknemlighet for mine år med høflighet.
Skal jeg synes synd på deg?
Etter alt du har gjort, eller rettere sagt ikke har gjort.
Vi skal ikke mislykkes.
Noe som er mer enn jeg kan si om deg som far.
Så bevis at jeg tar feil.
Vis meg den buen, og jeg gir deg den velkomsten du tror du fortjener.
Inntil da, ikke bry meg igjen.
Dra til helvete. Vi drar.
Hva betyr "dra til helvete"?
Barn. Så bedårende.
-Flott, du er tilbake. -Dro aldri.
Ble usynlig.
Ville ikke gått glipp av den lille familiefeiden for alt i verden.
Si meg, hvorfor er ikke ørene dine like store som din fars?
Beklager at jeg plumpet ut med tittelen.
Håper ikke du ble sint, Vex.
Det er lady Vex.
Selvfølgelig.
Faren din er virkelig en...
Kødd? Ja.
Ingen andre enn broren min
har støttet meg på den måten før.
Takk.
Jeg har kanskje vett og klasse.
Men jeg får aldri det du har.
Et rent hjerte.
Det er så spesielt, Vex.
Og ingen kan ta det fra deg.
Vi tilbrakte barndommen med mor.
Så ville far at vi skulle flytte til ham.
Jeg forsto det aldri.
Hvorfor tok han oss fra henne når han ikke var glad i oss?
Men det føltes vel bra å be ham dra til helvete?
Skulle ønske det.
Det føles som det såret meg mer.
Her.
Jeg har laget noe til deg.
Den er fantastisk.
Tusen takk.
Og du vet,
det føles nok bedre når jeg dytter buen opp i det selvtilfredse trynet hans.
Da går vi videre.
Jeg ser noe foran oss.
På dette stedet
føler jeg mørke.
Jeg kan knytte meg til planterøttene, men føler bare...
...tristhet og lengsel.
Hva gjorde dette mot dere?
-Hjertet mitt... -Hørte dere det?
Ikke hør på ham.
Smerten.
Tøm hodet. Steng det ute.
Hva i svarte var det?
Vi er ikke glad i overraskelser.
Begynn å snakke.
Det er greit.
Skyggemørk er hjemmet til en forbannet erkealv kalt Saundor.
Men så lenge dere ikke underlegger dere stemmen hans,
påvirker ikke tristheten hans dere.
Så betryggende.
Småen. Hold følge.
Vex'ahlia.
Jeg hadde en skikkelig sprø drøm.
Så jeg kommer til å være slik for alltid?
Nei. Ikke nødvendigvis.
Kom an, medisinen ble kvitt bedervelsen.
Vi jubler.
For at styrken din skal komme tilbake, trenger kroppen din en kickstart.
Betydelig stimulering.
Må jeg stimulere meg selv?
-Ja vel. -Stopp den hånden.
Ta den vekk.
Vi snakker om et løft. Et støt.
Musklene dine vil våkne når de er ordentlig egget.
Egget?
Jeg får virkelig blandede meldinger her.
Kompis. Ingen sutring.
Vi skal løse dette.
Som lovet, Skyggemørk-myren.
Fenthras må være i det treet.
Vex'ahlia.
Kom nærmere.
Vex, går det bra?
Hun ser ikke bra ut.
-Vex, vent. -Vex?
Hvordan går hun gjennom denne gjørma?
Vex'ahlia!
Hører du meg?
Ikke bare hører deg, ser deg og føler deg også.
Jeg forstår smerten din.
Hvis anerkjennelse er det du søker,
gir din far det aldri.
Men en annen tapt sjel kan.
Jeg venter, min kjære.
-Hva er dette? -Mitt signal om å dra.
Dere får ikke se Garmelie igjen.
-Vex'ahlia! -Vex, vent!
Ikke gå inn dit!
Fortapte barn...
Saundors galskap og smerte har funnet deg.
Snille, ødelagte Vex'ahlia.
Uønsket datter.
Jeg forstår deg.
Varsku her!
Søster!
Nei!
Hvordan vet du så mye om meg?
I det øyeblikket du rørte ved sykdommen min,
visste jeg alt.
Her, far.
Laget du denne til meg?
Den er like vakker som deg...
...min Vex'ahlia.
Du kan heve deg over din bevende skjebne.
Jeg har sett mye.
Og jeg kan skjenke mange gaver.
Men å bli forlatt av kjærligheten kan være befriende.
Du har vært den gode datteren.
Du har prøvd.
Men det vil aldri være nok.
Du vil aldri være nok.
Om jeg kunne trekke hans blod fra min årer og gi det tilbake, ville jeg.
Jeg kan innfri det ønsket.
Men det er ikke det du trenger.
Fenthras, derimot,
denne buen kunne gi deg hans respekt.
Hva ville du bedt om til gjengjeld?
Bare det du lengter etter å gi.
Vi ville vært perfekte sammen, kjære ødelagte Vex'ahlia.
Jeg kan fikse deg. Gjøre deg hel igjen.
Og alt jeg trenger fra deg, er hjertet ditt.
Hjertet mitt?
Mitt hjerte tilhører en annen.
Nei. Du gjør en feil.
Vær så snill. Du trenger meg.
Du kan aldri gi meg det jeg trenger.
Megge! Du er akkurat som de andre.
Søster!
Jævla greia blør ikke.
Hvordan kjemper du mot et tre?
Jeg har en idé. Men dere to må holde dem i ånde.
Avviser du meg?
Visst faen, kvistekødd.
Du ødelegger alt.
Har deg.
Pokker!
Og slik kjemper du mot et tre.
Tror du at du kan forlate meg?
Ikke så tøff nå, hva?
Vex'ahlia!
Alene og redd.
Nå innser du sannheten.
Det tror jeg at jeg gjør.
Jeg innser...
...at dine ord er like tomme som ditt fordervede hjerte.
Fenthras.
Vi bør dra tilbake til Syngorn. Du er nok ivrig etter å vise din far den.
Faktisk er jeg ikke klar.
Jeg tror ikke jeg kan snakke med ham igjen.
Ikke ennå.
Ikke la ham komme innunder huden din, småen.
-Han er den han alltid har vært. -Jeg vet det.
Og det er jeg også.
For et show.
Jeg hater vanligvis teater, men det hadde alt:
drama, action, familieskam.
Jeg husker tydelig at du sa at vi aldri ville se deg igjen.
Ja, det sa jeg. Og det gjør dere ikke.
For dere...
...skal hjem.
Hvordan i svarte?
Dere har gitt meg mer underholdning de to siste skumringene
enn jeg har hatt i årtusener.
Så jeg tenkte dere fortjente noe i retur.
Dette bør føre dere tilbake til Tal'Dorei.
Hva er du egentlig?
Utmerket spørsmål, kjekken.
Men jeg er redd det må vente til neste gang.
Portalen stenger.
Å, pokker. Alle gjennom.
Alveriket er definitivt bedre i bøkene.
God tur, venner.
Hold dere i live.
Greit, Grog.
Få saftene til å strømme.
Vis meg litt raseri.
Akkurat.
Jeg vil gjerne rase!
Faen! Jeg forstrakk en muskel.
Det er bra.
Det betyr at du har muskler å forstrekke. Flink gutt.
Jeg håpet vi alle var sammen igjen, men vi kan ikke bare vente.
Jeg tror vi må til Westruun.
-Hvorfor dit? -For artefaktene.
Mytemeisleren viste meg de hanskene, vet du. I byen.
Fanken.
Hvis de er i Westruun, vet jeg hvem som har dem.
Hva? Så flott.
Da blir dette enkelt.
Grog, hva er galt?
De hanskene tilhører onkelen min.
Han drepte meg med dem.
Ekkotreet
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Heidi Rabbevåg