‫לכאן.‬
‫יופי של מלונים.‬
‫קודם כול, עיר הולדתכם היא... וואו.‬
‫אבל איך עיר יכולה לשגר את עצמה לממלכת פיי?‬
‫בעיתות סכנה, יש לאצילים האלפים אמצעים מסתוריים "להזיז אותה".‬
‫נדיר שזה קורה.‬
‫בואו מכאן.‬
‫הובלת אותנו הנה כדי לשעשע אותך, נכון?‬
‫מובן שלא.‬
‫עיקוף היה לוקח אותנו לשטחי השדונים,‬
‫ולא תרצה לרקוד טנגו עם שדונים.‬
‫לא.‬
‫החצייה היא הדרך הכי מהירה לשיידמורק.‬
‫בואו, בואו.‬
‫טוב, אולי בחודש הבא או משהו.‬
‫עוד נותרו לי כמה שעות במשמרת.‬
‫יש בהחלט הרבה שומרים.‬
‫יותר משזכרתי.‬
‫כמעט חצינו.‬
‫רק עוד כמה רחובות ואנחנו...‬
‫אכלנו אותה.‬
‫זרים.‬
‫אמרו את שמותיכם ומטרתכם.‬
‫תנמיכו את הנשקים.‬
‫אנחנו מבקשים פגישה עם השגריר וסאר.‬
‫אנחנו הילדים שלו.‬
‫אגדת ווקס מכינה‬
‫עץ ורמלוק אמיתי.‬
‫לאביכם יש טעם משובח.‬
‫תמיד היה לו.‬
‫- מלבד כשהיה מדובר בנו. - מה הכוונה?‬
‫תהיה כן.‬
‫אני נראית כמו ממשפחת אצולה?‬
‫קל להעמיד פני אציל.‬
‫פשוט תתנהג כמו חרא ותלבש מה שכולם לובשים.‬
‫הכרתי רבים בעלי ממון ותארים,‬
‫והם בהחלט לא שווים לך.‬
‫דבאנה.‬
‫לא ציפינו לכם.‬
‫אביכם יירד בקרוב.‬
‫ואיפשהו פה...‬
‫עם מי את מדברת, אימא?‬
‫נכון.‬
‫עוד לא פגשתם את ולורה.‬
‫- הבת שלנו. - אחות?‬
‫שלום. אני אוהבת את הנוצה שלך.‬
‫אז היא שלך.‬
‫מתנה מאחותך החורגת, וקס'הליה.‬
‫תקראי לה וקס. ולי ואקס.‬
‫התאומים?‬
‫אבל אבא אמר שלעולם לא תחזרו.‬
‫מה, ונפספס את ההזדמנות להכיר אותך?‬
‫מגוחך.‬
‫אביכם ישמח לראות אתכם.‬
‫אולי הייתי שמח,‬
‫אילו הודעתם לי שתברכו אותנו בנוכחותכם.‬
‫יש מישהו בבית?‬
‫אם באתם בשביל הכסף שלי או העיזים שלי,‬
‫אין לי בכלל.‬
‫סבו'ש, זאת אני, פייק.‬
‫פייק?‬
‫זאת את! פייק!‬
‫השבח לאלים.‬
‫חשבתי שאת אולי מהבריונים הפורצים.‬
‫עכשיו, מה... תראי אותך, יקירתי.‬
‫מלבושים אמיתיים.‬
‫את יפה כל כך.‬
‫זהו סבא רבא רבא שלי, וילהנד טריקפוט.‬
‫וזהו סקנלן.‬
‫לשירותך.‬
‫גרוג!‬
‫שכחת לאכול?‬
‫היי, סבו'ש.‬
‫פישלתי.‬
‫הלוואי שיכולתי לומר שראיתי אותו במצב גרוע מזה,‬
‫אבל אני חושב שלא ראיתי.‬
‫בואו, תעזור לי להשכיב את הבחור המגודל על השולחן.‬
‫בוא, חבריה.‬
‫וכך, כשאימון נפלה, לא היה לנו שום מפלט אלא לסגת לממלכת פיי.‬
‫אנחנו צוברים נשקים ומאמנים את חיילינו להתעמת עם הדרקונים.‬
‫אז בכוונתכם להצטרף ללחימה.‬
‫נפלא.‬
‫נכון יותר שהם קיפלו את הזנב וברחו.‬
‫למה אתם פה?‬
‫כדי להיפטר מאותם דרקונים שגירשו אתכם, אדוני.‬
‫ומי אתה?‬
‫פרסיבל פרדריקשטיין פון מוסל קולוסקי דה רולו השלישי,‬
‫מבית המלוכה של וייטסטון.‬
‫אם כך, הלורד דה רולו השלישי, מה יכולה סינגורן לעשות למענך?‬
‫אני משער ששמעת איך ווקס מכינה שחטה אחד מהדרקונים.‬
‫איני יודע מהי "ווקס מכינה".‬
‫אנחנו ה"ווקס מכינה".‬
‫כלומר, אנחנו ווקס מכינה.‬
‫באנו בשביל נשק קדום שנטען שהוא טמון בשיידמורק.‬
‫הקשת של פנת'רס?‬
‫שמעת עליה?‬
‫מזכרת עוצמתית.‬
‫לפי האגדות, היא יורה חיצים שחזקים דיים לפצוע טיטאן.‬
‫הבנתי,‬
‫אתם רוצים לרדוף אחרי שמועה חולפת בשממה נטושה.‬
‫הקשת הזאת עשויה להיות המפתח להבסת הדרקונים.‬
‫עליך להתגאות.‬
‫בנך ובתך מובילים את הקרב נגד קונקלוות הכרומה.‬
‫אין צורך להמציא מעשיות כוזבות על מעלליהם.‬
‫עצם הרעיון שוואקס'ילדן ווקס'הליה נאבקים למען טובת הכלל הוא...‬
‫נו, משעשע.‬
‫איזה שמוק לא ייאמן אתה.‬
‫זו תקופה קשה לכולנו.‬
‫יש לכם מושג איזה נטל גרמה ההגעה הפתאומית שלכם למשפחתי?‬
‫לא באנו הנה לאיחוד.‬
‫ואולם, אתם פה.‬
‫זורקים את השם שלי מתי שזה מתאים לכם.‬
‫- אני בז לשם שלך. - לא, זה בסדר.‬
‫- אין כוונה רעה. - אבל הוא אמר הרגע...‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה שהקדשת מזמנך, אבא.‬
‫אם תוכל להציע לנו עזרה כלשהי, נהיה אסירי תודה.‬
‫כמובן. זה המעט שאוכל לעשות.‬
‫בשביל המשפחה.‬
‫כמעט סיימנו.‬
‫הגלולה הזאת תיתן מכה חזקה.‬
‫אני צריך לבלוע את זה?‬
‫לא, לא, לא.‬
‫היא לא תיכנס בצד הקדמי של הצנרת.‬
‫רגע, אבל, איך גרוג...‬
‫הוא חלש מדי בשביל... אתה יודע, לדחוף את זה לעצמו?‬
‫תרשו לי.‬
‫אני יודע לתפעל את שני הצדדים.‬
‫דובשנית, אולי תרצי להסיט את מבטך.‬
‫אוורלייט, תגני על גרוג.‬
‫ועל שאר חברינו, היכן שיהיו.‬
‫למה אתם צריכים ללכת?‬
‫- רק הגעתם. - נראה אותך שוב.‬
‫ולא משנה לאן נלך, נחשוב עלייך, קטנטונת.‬
‫הצו הזה מבטיח מעבר בטוח.‬
‫אבל מרגע שתצאו מחומותינו, תהיו ברשות עצמכם.‬
‫אבל תצטרך לתקן שם אחד.‬
‫- שמה ליידי וקס'הליה. - "ליידי"?‬
‫ליידי וקס'הליה, ברונית הבית השלישי של וייטסטון‬
‫והגבירה הגדולה של הגריי האנט.‬
‫אם כן, אדוני הטוב, חרף היחסים שלכם,‬
‫תקפיד על נימוסיך כלפי אצילה.‬
‫לא אתקן את זה בשביל תואר חסר משמעות.‬
‫באמת, דה רולו, תכסיס כה שקוף לא הולם את כבודך.‬
‫שלא תעז לדבר אליו ככה.‬
‫באנו הנה לבקש סיוע, ואתה מעליב את חבריי?‬
‫כן, פעם נוספת, אין שום הערכה לשנות האדיבות מצידי.‬
‫אתה מצפה שארחם עליך?‬
‫אחרי כל מה שעשית, או בעצם לא עשית.‬
‫אנחנו לא ניכשל.‬
‫וזה יותר מכפי שאוכל לומר עליך בתור אבא.‬
‫אז תוכיחו שטעיתי.‬
‫תראו לי את הקשת הזאת ואעניק לכם את קבלת הפנים שלדעתכם מגיעה לכם.‬
‫עד אז, אל תטרידו אותי שוב.‬
‫לך תזדיין! אנחנו עוזבים.‬
‫מה זה אומר "לך תזדיין"?‬
‫ילדים. מקסימים ממש.‬
‫- יופי, חזרת. - מעולם לא עזבתי.‬
‫הפכתי לבלתי נראה.‬
‫לא הייתי מפספס את המריבה המשפחתית הקטנה שלכם בעד שום הון.‬
‫תגידו לי, למה האוזניים שלכם לא גדולות כמו של אביכם?‬
‫כדאי שאתנצל שהפתעתי אותך עם התואר.‬
‫אני מקווה שזה לא הכעיס אותך, וקס.‬
‫אני ליידי וקס.‬
‫כמובן.‬
‫אביך הוא באמת...‬
‫שק זרגים? כן, פחות או יותר.‬
‫אף אחד, פרט לאחי,‬
‫מעולם לא הגן עליי ככה.‬
‫תודה לך.‬
‫אולי יש לי שכל וקלאסה.‬
‫אבל לעולם לא יהיה לי מה שיש לך.‬
‫לב טהור.‬
‫הוא מיוחד כל כך, וקס.‬
‫ואיש לא יכול לקחת אותו ממך.‬
‫בילדותנו חיינו עם אימא.‬
‫ואז אבא הביא אותנו לגור איתו.‬
‫מעולם לא הבנתי.‬
‫למה הוא הרחיק אותנו ממנה כשלא הייתה לו אהבה כלפינו?‬
‫אבל בטח הרגשת טוב לומר לו שילך להזדיין.‬
‫הלוואי שהרגשתי כך.‬
‫איכשהו, אני חשה שזה פגע בי יותר.‬
‫קחי.‬
‫הכנתי לך משהו.‬
‫זה נהדר.‬
‫תודה.‬
‫ואתה יודע,‬
‫אני חושבת שההרגשה שלי תשתפר כשאדחוף את הקשת לפרצוף היהיר והמטופש שלו.‬
‫ממשיכים בדרכנו.‬
‫אני רואה משהו בהמשך.‬
‫המקום הזה...‬
‫אני חשה באופל.‬
‫אני יכולה להתחבר לשורשי הצמחים, אבל אני חשה רק...‬
‫עצבות, כמיהה.‬
‫מה עשה לכם את זה?‬
‫- הלב שלי... - שמעתם את זה?‬
‫אל תקשיבו לו!‬
‫הכאב.‬
‫תנקו את ראשיכם. תחסמו את זה.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫אנחנו לא אוהבים הפתעות.‬
‫תתחיל לדבר.‬
‫זה בסדר.‬
‫השיידמורק הוא ביתו של ארצ'פי מקולל בשם סאונדור.‬
‫אבל כל זמן שלא תישמעו לקולו,‬
‫העצבות שלו לא תשנה אתכם.‬
‫כמה מרגיע.‬
‫גוצה. תעמדי בקצב.‬
‫וקס'הליה.‬
‫היה לי חלום מטורף.‬
‫אז אישאר ככה לנצח?‬
‫לא. לא בהכרח.‬
‫בחייך, התרופה נפטרה מההשחתה שלך.‬
‫אנחנו מריעים.‬
‫אבל כדי שהחוזק שלך ישוב, הגוף שלך יזדקק להתנעה.‬
‫המרצה משמעותית.‬
‫אני צריך להמריץ את עצמי?‬
‫- כלומר, טוב. - תעצור את היד הזאת.‬
‫לאחור.‬
‫אנחנו מדברים על מנת דחף. מכת חשמל.‬
‫השרירים שלך יתעוררו, ופוף! כשהם יגורו כהלכה.‬
‫יגורו?‬
‫אני מקבל פה מסרים הפוכים.‬
‫חבריה. בלי לקטר.‬
‫אנחנו נפתור את זה, טוב?‬
‫כמובטח, ביצת שיידמורק.‬
‫הפנת'רס בטח בעץ הזה.‬
‫וקס'הליה.‬
‫תתקרבי.‬
‫וקס, את בסדר?‬
‫היא נראית לא בסדר.‬
‫- וקס, תמתיני. - וקס?‬
‫איך היא עוברת ברפש הזה?‬
‫וקס'הליה!‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫אני לא רק שומע אותך, רואה אותך, מרגיש אותך.‬
‫אני יכול להבין את כאבך.‬
‫אם מה שאת מחפשת זה אישור,‬
‫אביך לעולם לא יעניק לך אותו.‬
‫אבל נשמה אבודה כמותך תעניק.‬
‫אני ממתין, יקירה שלי.‬
‫- מה זה? - האות שלי ללכת.‬
‫לא תראו שוב את גרמילי.‬
‫- וקס'הליה! - וקס, חכי!‬
‫אל תיכנסי לשם!‬
‫ילדת האובדן...‬
‫השיגעון והכאב של סאונדור מצאו אותך.‬
‫וקס'הליה המתוקה והשבורה.‬
‫הבת הדחויה.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫להתרחק!‬
‫אחותי!‬
‫לא!‬
‫מניין אתה יודע כל כך הרבה אודותיי?‬
‫ברגע שבו נגעת במחלתי,‬
‫ידעתי הכול.‬
‫קח, אבא.‬
‫הכנת לי את זה?‬
‫זה יפה כמוך...‬
‫וקס'הליה שלי.‬
‫את יכולה להתעלות מעל גורלך הנחרד.‬
‫ראיתי דברים רבים.‬
‫ואני יכול להעניק מתנות רבות.‬
‫אבל אהבה שנוטשת יכולה לשחרר.‬
‫את היית בת טובה.‬
‫ניסית.‬
‫אבל זה לעולם לא יספיק.‬
‫את לעולם לא תהיי מספיקה.‬
‫אילו יכולתי לעקור מעורקיי את הדם שלו ולהחזיר אותו, הייתי עושה את זה.‬
‫אני יכול להעניק לך את המשאלה הזאת.‬
‫אבל זה לא מה שאת צריכה.‬
‫אולם הפנת'רס,‬
‫הקשת הזאת יכולה לזכות אותך בהערכתו.‬
‫מה תבקש בתמורה?‬
‫רק את מה שאת משתוקקת לתת.‬
‫אנחנו נהיה מושלמים ביחד, וקס'הליה היקרה והשבורה.‬
‫אני יכול לתקן אותך. להפוך אותך שוב לשלמה.‬
‫וכל מה שאני צריך ממך הוא את ליבך.‬
‫הלב שלי?‬
‫הלב שלי שייך לאחר.‬
‫לא. את עושה טעות.‬
‫בבקשה. את זקוקה לי.‬
‫בחיים לא תוכל לתת לי מה שאני צריכה.‬
‫כלבה! את בדיוק כמו כולן.‬
‫אחותי!‬
‫היצור הארור לא מדמם.‬
‫איך נלחמים בעץ?‬
‫יש לי רעיון. אבל אני צריכה ששניכם תעסיקו אותו.‬
‫את דוחה אותי?‬
‫נכון מאוד, זרג זרד!‬
‫את הורסת הכול.‬
‫פגעתי בך.‬
‫לעזאזל!‬
‫וככה נלחמים בעץ.‬
‫את חושבת שתוכלי לעזוב אותי?‬
‫עכשיו את לא כזו קשוחה, נכון?‬
‫וקס'הליה!‬
‫בודדה ומפוחדת.‬
‫עכשיו את מבינה את האמת.‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫אני מבינה...‬
‫שהמילים שלך ריקות כמו ליבך המושחת.‬
‫פנת'רס.‬
‫כדאי שנחזור לסינגורן. את בטח להוטה להראות אותה לאביך.‬
‫למעשה, אני לא מוכנה.‬
‫אני חושבת שלא אוכל לדבר איתו שוב.‬
‫עוד לא.‬
‫שהוא לא ייכנס לך לראש, גוצה.‬
‫- הוא מי שתמיד היה. - אני יודעת.‬
‫וגם אני.‬
‫איזה מופע.‬
‫לרוב אני שונא תיאטרון, אבל היה בזה הכול,‬
‫דרמה, אקשן, בושה משפחתית.‬
‫זכור לי מפורשות שאמרת שלא נראה אותך שוב.‬
‫אכן אמרתי. ולא תראו.‬
‫כי כולכם...‬
‫הולכים הביתה.‬
‫איך לעזאזל?‬
‫סיפקתם לי יותר שעשוע בשני הערבים האחרונים‬
‫מכפי שהיה לי אלפי שנים.‬
‫אז חשבתי שמגיע לכם משהו בתמורה.‬
‫זה אמור להחזיר אתכם לטל'דורי.‬
‫מה אתה, באמת?‬
‫שאלה מעולה, גנדרן.‬
‫אבל אני חושש שזה יצטרך לחכות לפעם הבאה.‬
‫השער נסגר.‬
‫שיט. בסדר, כולם לעבור.‬
‫ממלכת פיי בהחלט מוצלחת יותר בספרים.‬
‫סעו לשלום, חברים.‬
‫תישארו בחיים.‬
‫טוב, גרוג.‬
‫קדימה, תחמם מנועים.‬
‫תראה לי קצת כעס.‬
‫בסדר.‬
‫אני רוצה לחטוף עצבים!‬
‫לעזאזל! מתחתי שריר.‬
‫זה טוב.‬
‫זה אומר שיש לך שריר למתוח. ילד טוב.‬
‫קיוויתי שכולנו נתאחד שוב, אבל לא נוכל לחכות.‬
‫אני חושבת שעלינו ללכת לווסטרון.‬
‫- למה לשם? - בשביל השרידים.‬
‫מית'קרבר הראה לי את הכפפות, זוכר? בעיר?‬
‫שיט.‬
‫אם הן בווסטרון, אני יודע אצל מי הן.‬
‫מה? זה מדהים.‬
‫אם כך, זה יהיה קל.‬
‫גרוג, מה יש?‬
‫הכפפות הללו שייכות לדוד שלי.‬
‫הוא הרג אותי בעזרתן.‬
‫תרגום כתוביות: אגדת ווקס מכינה‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬