‫אהבה מודרנית‬
‫זו הקריאה האחרונה‬
‫לעלייה לרכבת של השעה 10:00 מתחנת קנט לדבלין יוסטון.‬
‫גולוויי, אירלנד. 13 במרץ 2020‬
‫אלוהים, תראו את כל הדבילים האלה. כל אחד מהם משתמש במכשיר,‬
‫דבוק למסך, מוסר את כל הנתונים שלו ללא תשלום.‬
‫לאף אחד מהם אין ספר. עצוב מה שנהיה מאיתנו.‬
‫היי, אימא. אנחנו בדיוק יוצאים מגולוויי. אז תאספי אותי בעוד שעתיים?‬
‫אני סוחבת חצי מהדירה שלי ואת רוצה שאתפוס מונית?‬
‫בואי לאסוף אותי.‬
‫את לא מתלהבת מזה שהבת שלך חוזרת הביתה לכמה ימים?‬
‫אימא? אימא...‬
‫- מה שלומך? - יש לנו דברן.‬
‫- בבקשה, אל תשב פה. - היי, שלום. מה שלומך?‬
‫תודה.‬
‫אלוהים. ג'ון קנדי ב"מטוסים, רכבות ומכוניות",‬
‫תמשיך ללכת, חבר.‬
‫פשוט תמשיך ללכת. תודה.‬
‫לא, גרטה טונברג האירית. לא, תודה. בבקשה.‬
‫אוי, אלוהים. תמשיך ללכת, חבר.‬
‫תמשיך ללכת, חבר. הוא בהחלט שומר את הראש של אימא שלו בשק הזה.‬
‫את אלרגית לטיטלס ולקוקו?‬
‫זה בסדר.‬
‫לא.‬
‫אתה רוצה?‬
‫זרים ברכבת (בדבלין)‬
‫הינה. פנוי פה.‬
‫הבנתי. לך על הבחורה שדומה לאנג'לינה ג'ולי,‬
‫במקום תולעת הספרים המעניינת שבאמת יש לה משהו להגיד.‬
‫כי אולי תפחד לשמוע את זה. מובן.‬
‫שימו לב בבקשה. אנחנו מגיעים כעת לתחנת אתנריי.‬
‫אתנריי.‬
‫כל הנוסעים לאתנריי, נא לרדת כעת.‬
‫תודה רבה.‬
‫חזרתי לעניינים! היי שלום, ג'ולי!‬
‫הלו? כאן פולה.‬
‫היי, תודה רבה שחזרתם אליי.‬
‫כן, אני מחכה לשתי חבילות,‬
‫אבל תוכלו לשלוח אותן לכתובת בדבלין ולא בגולוויי?‬
‫שתיהן רשומות בחשבון שלי, בחרתי בכתובת הלא נכונה.‬
‫כן. הכתובת בדרך אוקסמנטאון. תודה רבה.‬
‫מישהו רוצה תה או קפה? תה או קפה? מישהו?‬
‫- כן, אני... - קפה... תה...‬
‫אף אחד לא רוצה תה או קפה? נפלא. בלי קפה, בלי תה.‬
‫- זה מטורף, נכון? - לגמרי.‬
‫- שוקלים לסגור את התחבורה הציבורית. - בדיוק שמעתי.‬
‫אני בטוח שנחזור למצב הרגיל בעוד כמה ימים.‬
‫- את באה מאוניברסיטת אירלנד? - איך ניחשת?‬
‫טוב, ערמת ספרי הלימוד הענקית הסגירה אותך.‬
‫כן. נכון.‬
‫האוניברסיטה נסגרה אתמול, אז...‬
‫מה איתך?‬
‫אני עובד בהייטק ליד גולוויי. הוציאו את כולם לחל"ת לשבועיים.‬
‫- אלוהים. אז לאן אתה נוסע? - לדירה של אח שלי בדבלין.‬
‫כל השותפים שלי עברו הביתה, אז לא רציתי להיתקע בגולוויי בסגר.‬
‫גם אני לא. מה הטעם בעיר מסיבות בלי אנשים?‬
‫אכן. יש לציין שאח שלי הוא קוץ בתחת.‬
‫אני לא יודע מה עדיף. אבל הוא יארח לי חברה.‬
‫תזמיני אותו לבית של אימא שלך. זה מושלם.‬
‫תסתמי. הכרת אותו לפני שתי דקות.‬
‫כן, אבל הולך ממש טוב. אלוהים, את בודדה.‬
‫- אז... - איפה את מתארחת?‬
‫- סליחה. - סליחה. תמשיכי.‬
‫מה זה אומר, "בהייטק"?‬
‫זה משהו שאני שומעת הרבה, אבל אני סתם מהנהנת.‬
‫אני עובד בחברה שמסמנת יעדי פרסום לחברות.‬
‫- אז אתה עובד בפרסום. - לא, אני עובד בהייטק.‬
‫אני מטפל בחשבונות של שש או שבע חברות ועוזר להן למצוא צרכנים למותגים שלהן‬
‫כדי שהן לא יבזבזו זמן ויפרסמו לאנשים שלא יקנו את המוצרים שלהן.‬
‫אנחנו מריצים אלגוריתמים על בסיס מעקב של העדפות צרכנים,‬
‫מנסים לנבא ולהבנות את הפעולות שלהם. מה איתך?‬
‫אני חוקרת ימי הביניים.‬
‫בסדר.‬
‫לא עשו הרבה דברים כאלה בתקופה הזאת.‬
‫המעבדים שלהם פשוט היו איטיים מדי.‬
‫סליחה, אכפת לך? נתפס לי הצוואר בזווית הזאת.‬
‫- זה בסדר אם... - כן, סליחה, אין בעיה.‬
‫ככה טוב יותר. מה התחלת לומר?‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫- אפשר לשאול אותך שאלה מוזרה? - בטח.‬
‫כשרק עלית על הרכבת, למה ישבת איתה‬
‫כשהיו לך שני שולחנות פנויים?‬
‫אני מעדיף לשבת עם הפנים לכיוון הנסיעה. זה הכול.‬
‫- עכשיו אתה יושב הפוך. - אבל אני עם הפנים אלייך.‬
‫אז אני יכול להרפות קצת מהנוירוזה שלי. זה רק שיגעון קטן.‬
‫זה לא שהוא שולט בחיי או משהו.‬
‫- אתה רוצה להתחלף? - כן.‬
‫איפה את מתארחת עד שהאוניברסיטה תיפתח?‬
‫- בבית של אימא שלי. - את אומרת את זה בחרדה קלה.‬
‫פשוט נהניתי לתפוס מרחק בשנים האחרונות,‬
‫אז הרעיון שאני חוזרת לשבועיים...‬
‫אני אוהבת אותה, אבל היא מסוג האנשים שצריך לבקש מהם להפסיק לדבר.‬
‫- וגם, אין לה טלוויזיה. - מה? באמת?‬
‫- גם לא ויי-פיי. - בטח תתאבדי!‬
‫כן. היא פשוט מציירת, כותבת שירה,‬
‫מקשיבה לרדיו ומטפלת בעציצים שלה.‬
‫- היא נשמעת אדירה. - היא די אדירה.‬
‫- והיא מעשנת גראס. - לא נכון.‬
‫- כן. - היא נשמעת קצת כמו אח שלי.‬
‫חוץ מזה שהוא לא מצייר, לא כותב שירה ואין לו טיפת יצירתיות.‬
‫באמת? הוא קצת סטלן?‬
‫הוא כמו סנופ דוג‬
‫וכל תפקידי המשחק של סת' רוגן בסרטים שלו,‬
‫מגולגלים יחד בג'וינט אחד גדול.‬
‫אשמח להכיר אותו.‬
‫לא בטוח שתסתדרו. אולי אימא שלך תסתדר איתו.‬
‫כמה זמן הדבר הזה יימשך לדעתך?‬
‫הסמינרים חוזרים ב-28 בחודש. אז שבועיים?‬
‫אז את אוהבת לקרוא?‬
‫- כן. - תספרי לי על חקר ימי הביניים.‬
‫- כאילו, במשפט אחד? - בטח.‬
‫- אלוהים, רואים שאתה עובד בפרסום. - לא נכון. אני עובד בהייטק.‬
‫לא נראה לי שאני יכולה להתחיל להסביר מה זה חקר ימי הביניים בנסיעת רכבת אחת.‬
‫- זה בסדר. - זה קשה לתיאור.‬
‫- אני מבין. - אתה אוהב דברים שמסתדרים יפה, נכון?‬
‫אני מניח שכן. חובב גדול של "טטריס".‬
‫אני אוהבת דברים שאי אפשר להסביר,‬
‫- שפשוט נמשכים עוד ועוד. כמו בצל. - אבל בצלים מסתיימים.‬
‫אז כמו בצל ממש גדול.‬
‫כזה שהייתי צריכה להשקיע חיים שלמים רק בכתיבת ההקדמה שלו.‬
‫אני אוהבת את זה. אני לא אוהבת להגיע לסוף.‬
‫אני בדיוק ההפך.‬
‫תראי לי איך זה עובד, מה שמו, איך זה משתלב, וסיימתי.‬
‫אני לא צריך לדעת יותר מזה. אין לי מוח אקדמי.‬
‫כל דבר עמוק יותר ממלקולם גלדוול מרדים אותי.‬
‫אבל בכל זאת, אני שמחה שישבת פה.‬
‫באמת?‬
‫- אתה עדיף בהרבה על הרוצח הסדרתי. - על מי?‬
‫לא, פולה. אני הרוצח הסדרתי.‬
‫- מה? - זה אני.‬
‫זה סרט אימה. לא סרט רומנטי.‬
‫היית צריכה לשבת ליד מישהו אחר.‬
‫- טוב. אתה ממש טוב מדי בזה. - סליחה.‬
‫איך ידעת איך קוראים לי?‬
‫הזכרת את השם שלך בטלפון.‬
‫לא ידעתי שאתה מקשיב.‬
‫ומי אמר משהו על סרט רומנטי?‬
‫סליחה, זה מפריע לכם?‬
‫- לא. - תמשיך.‬
‫אתם נראים כה מאושרים, שם ברכבת‬
‫הייתם זרים לפני שתי דקות‬
‫עכשיו אתם צוחקים ומתבדחים‬
‫אין שום דבר שהם לא יודעים זה על זה‬
‫הם יפים כל כך‬
‫ושניהם גם צעירים‬
‫נראה שיש לנו פה‬
‫מפגש אחד על אחד, לא ייאמן כמה שזה חמוד‬
‫נכון שאתם בעדם?‬
‫לא הייתם רוצים להיות במקומם?‬
‫מפגש אחד על אחד, מגעיל כמה שזה חמוד‬
‫בואו נקווה ששום דבר לא יכשיל אותם הם פשוט זרים ברכבת‬
‫הם פשוט זרים ברכבת‬
‫החיים מניחים להם לנפשם‬
‫כן‬
‫הם פשוט זרים ברכבת‬
‫- זה היה מוזר. - זה היה ממש מוזר.‬
‫- אז נראה שהגענו. - סוף הדרך.‬
‫- לאיזה כיוון את נוסעת? - לצפון. מה איתך?‬
‫לדרום.‬
‫- היה נעים מאוד להכיר אותך. - כן, גם אותך.‬
‫בזכותך, הנסיעה הייתה קצרה בהרבה מהרגיל.‬
‫- כדאי שנרד עכשיו. - כן, את צודקת. אני מניח שכדאי.‬
‫כן, כדאי.‬
‫זה כמו פינוי לפני הפיכה שלטונית.‬
‫אני מרגישה כאילו אני בסרט מלחמה בשחור-לבן. מה נסגר?‬
‫אני הולכת לשם.‬
‫- ביי. - להתראות.‬
‫חכי!‬
‫- 0858395... - לא.‬
‫תפגשי אותי פה ב-28 בחודש.‬
‫הרכבת הראשונה בחזרה לאוניברסיטה כשיבטלו את החרא הזה.‬
‫ממש פה.‬
‫ב-28 בחודש.‬
‫בעוד שבועיים מהיום.‬
‫אני אבוא.‬
‫- את מדהימה. - אני ממש שמחה שעלית על הרכבת הזאת.‬
‫- אתה בטוח שאתה לא רוצה את המספר שלי? - אני בטוח.‬
‫את תבואי.‬
‫- אתה די בטוח בעצמך, מה? - בדרך כלל לא.‬
‫אני לא רוצה להעביר את השבועיים הבאים בהסתמסות איתך כאילו אני נער מתבגר.‬
‫זה סתם מתסכל.‬
‫- זה כמו פעם. - כמו משהו מימי הביניים.‬
‫אם זה נועד לקרות, נתראה ממש כאן.‬
‫ברכבת הראשונה לגולוויי, ב-28 בחודש.‬
‫- שבועיים זה לא המון זמן. - הזמן יטוס.‬
‫אני ממש רוצה לנשק אותך עכשיו.‬
‫- כנראה עדיף שלא. - אני יודע.‬
‫המון תודה. מניאק.‬
‫היי, אימא.‬
‫- היי, מותק. - היי.‬
‫את מזיעה.‬
‫הנהג של "אובר" לא עזר לי עם המזוודות, אז...‬
‫אז הוא לא היה ממש "אובר", נכון? הבנת? "אובר"?‬
‫- הבנתי. זה גרוע. מה שלומך? - נהדר!‬
‫- אני מתבצרת. - מה?‬
‫אני לא צריכה לפגוש את השכנים שאני שונאת. זה נפלא.‬
‫הבאת יין?‬
‫כן, ברור.‬
‫דקלן! אני רואה שחיכית לי.‬
‫חשבתי שאתה בא מחר.‬
‫זה משפט שכל אורח אוהב לשמוע.‬
‫- אהבתי את הלוק. - מה הבעיה איתו?‬
‫אתה נראה כאילו אתה אמור לצלול בחוף ויקטוריאני‬
‫או כאילו יורים אותך מתותח.‬
‫- תזכיר לי, כמה זמן אתה נשאר? - אני בחל"ת לשבועיים.‬
‫מה, אתה בצבא עכשיו?‬
‫בוא נלך לאולם ריקודים ונמצא לנו פרוצות.‬
‫טוב, לפחות אתה לבוש בהתאם.‬
‫בסדר. בוא, תיכנס.‬
‫ממילא התכוונתי לעשות ניקיון יסודי בחדר הפנוי. מה שלומך, אחי?‬
‫אז מה זה בדיוק, "להתבצר"?‬
‫זה סגר מוחלט.‬
‫אסור אפילו לעשות קניות. זה כמו בבליץ.‬
‫זה יקרה רק אם המצב יהיה ממש חמור.‬
‫הם עדיין לא הכניסו את זה לתוקף, נכון?‬
‫לא, אבל השמועה אומרת שזה מה שהם יעשו.‬
‫עכשיו...‬
‫תספרי לי על הבחור הזה ברכבת בזמן שאגלגל ג'וינט.‬
‫או שהוא התכווץ או שגדלתי מהפעם האחרונה שהייתי פה.‬
‫- הוא רק נראה קטן בגלל הדברים. - מה זה, כל החרא הזה?‬
‫סתם פיצ'פקעס שאני מוצא בפחים.‬
‫דברים שאין להם ערך בעיני החברה הקפיטליסטית.‬
‫אז אתה כמו "וומבל".‬
‫יש פה רק דברים טובים, אחי.‬
‫- בכל אופן... - יש פה מיטה איפשהו, נכון?‬
‫אני אפנה את הכול בשנייה.‬
‫אבל אני צריך להביא לך מצעים חדשים. בוא. אני צריך ארוחת בוקר.‬
‫ואני, ארוחת צהריים.‬
‫היא נשמעת נהדר. יש לך תמונה שלה?‬
‫לא. ולמה לי לעשות דבר כזה?‬
‫נוצר בינינו חיבור. זה היה אמיתי. למה לי לצלם אותה?‬
‫כדי שאראה אותה. ורשתות חברתיות?‬
‫- היא בפייסבוק? - אני לא יודע.‬
‫- באינסטה? - אני לא יודע.‬
‫- תוכל לבדוק? - אני לא יודע מה שם המשפחה שלה.‬
‫אולי תשלח לה הודעה?‬
‫אין לי המספר שלה או המייל שלה או הכתובת שלה.‬
‫- אז איך תיצור קשר עם האישה הזאת? - אני לא.‬
‫קבענו להיפגש ברכבת לגולוויי ב-28 בחודש, בעוד שבועיים מהיום.‬
‫זה רומנטי כל כך, לעזאזל.‬
‫- נכון? - "זרים ברכבת".‬
‫אבל אולי בלי הרציחות הכפולות, אז יותר בסגנון של "לפני השקיעה".‬
‫סתם מחשבה.‬
‫אני ממש מתה על זה.‬
‫- היא בחיים לא תבוא. - איך אתה יודע?‬
‫כי הכרת אותה ברכבת לשעתיים וזהו.‬
‫ברור שהיא תבוא. זה היה חיבור עמוק.‬
‫היא לא תבוא, תאמין לי. היא אישה.‬
‫היא תתעורר ותשכח אותך קצת יותר בכל יום שעובר,‬
‫ובינתיים, אתה תעשה את ההפך.‬
‫בשביל זה אלוהים המציא מספרי טלפון.‬
‫כדי שתמשיך להזכיר לה את קיומך, שוב ושוב.‬
‫זה בנוהל. היית צריך לסגור את העסקה.‬
‫מעולם לא היית טיפוס שסוגר עסקאות, מייקל.‬
‫ולמרבה הצער, זה תמיד היה ההבדל ביני לבינך.‬
‫הוא עובד בפרסום וקורא לזה "הייטק".‬
‫את בטוחה לגביו?‬
‫על הנייר, אני קצת שונאת אותו, אבל זה לא משנה.‬
‫אה, איזה יופי.‬
‫יש המון לחץ סביב התאמה בימינו,‬
‫סביב כל מה שחייב להיות משותף לנו.‬
‫אבל מה עם היתרונות של חוסר התאמה?‬
‫אם לא שמרת את המספר שלה, איך תעשו סקסטינג?‬
‫אני לא רוצה לעשות סקסטינג. היא אישה מודרנית.‬
‫זו המטרה של טלפונים ניידים, לא?‬
‫כן, זאת הסיבה היחידה שהמציאו אותם, סקסטינג.‬
‫זה היה חיבור מורכב. לא סטוץ נעורים ברכבת.‬
‫היא מדהימה.‬
‫אני אקבע אם זה נכון. מה היא לומדת?‬
‫- היא חוקרת ימי הביניים. - טוב.‬
‫אז כמו... "משחקי הכס" וכאלה?‬
‫מגניב. אני מתחיל לחבב את הבחורה הזו.‬
‫עברו שנתיים מאז שנסעת ללימודים ולא הכרת אף אחד.‬
‫אני שכבתי עם כל הסגל בתוך חודשיים.‬
‫מה?‬
‫אני צוחקת.‬
‫- זה היה קרוב יותר לסמסטר. - אוי, אלוהים.‬
‫בסדר. אני אסדר את החדר שלי.‬
‫לא, זה כבר טופל.‬
‫- מצעים נקיים. - תודה.‬
‫- פתחתי חלון. - תודה.‬
‫מעניין אם אני ארגיש כאילו הכול קטן ומכווץ,‬
‫מאחר שלא הייתי שם כל כך הרבה זמן.‬
‫- נוח לך? - מושלם. תודה, אחי.‬
‫אני שמח לארח אותך, "אמיגו".‬
‫- לילה טוב. - לילה טוב, אחי.‬
‫- מה נסגר איתך? - אני יוצא.‬
‫- השעה 23:00. - כן.‬
‫לא כולנו יכולים להזדקן בטרם עת ולהיות תפוסים כמוך, אחי.‬
‫אני צריך למצוא אישה לפני שנכנסים לסגר.‬
‫- איפה? - בעיר שמלאה בנשים.‬
‫ואני לא באמת תפוס‬
‫ולכן אני פה לבד ואין לי למי להגיד "לילה טוב",‬
‫פרט לטובה ולמגבעת שלי בפינה.‬
‫כן, זה באמת מדאיג אותנו, אחי.‬
‫למה לא מצאת מישהי בחברה הענקית הזאת?‬
‫נשים עובדות במחצית מהתפקידים עכשיו, לא?‬
‫- זה מבחר גדול של נשים. - פשוט לא היה קליק.‬
‫וגם, זה בגולוויי, כולם שיכורים כל הזמן.‬
‫הייתי מצפה שמישהי תנשק אותך, לפחות, אחרי שנתיים.‬
‫- התנשקתי עם המון בחורות. - אז מה הבעיה?‬
‫אף אחת לא השאירה עליי רושם עז.‬
‫טוב, זה מה שאני אעשה עכשיו.‬
‫אתפוס בחורה ברחוב ואתן לה נשיקה ארוכה.‬
‫אתה חושב שזה יימשך חודשים.‬
‫נחזור למצב הרגיל בעוד שבועיים.‬
‫אתה ממש חזאי מדופלם, אחי.‬
‫- לילה טוב. - לילה טוב.‬
‫אידיוט שכמוך.‬
‫היי, חושב עלייך, לילה טוב, נשיקות, מ'‬
‫אל תשכחי להוציא את הפחים! נשיקות, אימא‬
‫היי, זר ברכבת שלי.‬
‫לא החלפנו מספרים אז אני לא יכולה להשאיר הודעה.‬
‫אבל לו יכולתי, הייתי אומרת,‬
‫"חושבת עליך. לילה טוב".‬
‫אלוהים, את כזאת אפסית.‬
‫חדר ילדות מיניאטורי קטנטן ומזדיין!‬
‫בסדר. בוא נעשה את זה. קדימה לעבודה.‬
‫מלחמה ושלום כרך א'‬
‫אני מתה על זה.‬
‫תעלה! תעביר את הסנטר! קדימה!‬
‫זה היה מעולה. מה נראה עכשיו?‬
‫יש עוד שניים.‬
‫באמת?‬
‫זה כמו בציטוט הזה של שיימוס היני. מה הוא אמר?‬
‫"נעבור את החורף..."‬
‫"אם נעבור את החורף..."‬
‫"אם נעבור את הקיץ עכשיו, בחורף נוכל..."‬
‫שבת, 28 במרץ, 2020‬
‫...בתקווה לכסות את כל היבטי האקלים באירלנד,‬
‫המגבלות הבאות נכנסו לתוקף לפני שבועיים‬
‫והמלצת המומחים היא להאריך אותן לשלושה שבועות נוספים,‬
‫ולהשאיר בתוקף את הסגר הנוכחי ברדיוס של שני ק"מ.‬
‫- בוקר טוב. - למה התגנדרת כל כך?‬
‫יש לי פגישה. זה היום הגדול.‬
‫אה, כן, הבחורה מהרכבת.‬
‫אבל רגע, אסור להתרחק יותר משני ק"מ מהבית עכשיו, לא?‬
‫- כן. אבל... - ומה המרחק ליוסטון?‬
‫נגיד, שישה?‬
‫- טוב, נו. - אני פשוט יודע שהיא תבוא.‬
‫זה היה ממש נכון.‬
‫אני יודע שגם היא מרגישה ככה. זה כמו טלפתיה.‬
‫תלווה לי את האוטו שלך.‬
‫לא. אסור לך להתרחק יותר משני ק"מ, אחי.‬
‫בטח תיתקל בה. אנחנו באירלנד. היא קטנטנה.‬
‫אי אפשר לסמוך על זה.‬
‫מעולם לא הייתי בטוח כל כך במישהי בחיי.‬
‫אבל אסור לך להפר את הסגר, אין לזה שום הצדקה.‬
‫אני מבין, אבל זה מצב מיוחד. מה אם לא אפגוש אותה שוב בחיי?‬
‫מיוחד? מה מיוחד בו?‬
‫נשמע שזה פשוט המצב שלך.‬
‫בכל אופן, היא לא תהיה שם.‬
‫- איך אתה יודע? - ברור שהוא יבוא.‬
‫אני לא אפר את המגבלות, אימא. זה פסול.‬
‫אני אשמה שלא שמרתי את המספר שלו.‬
‫טוב, חשבת שלא תצטרכי. זה רומנטי לגמרי, זה נפלא.‬
‫סמכת על החיבור ביניכם. זו פואטיקה טהורה.‬
‫פואטיקה של חרא.‬
‫מדהים שאתם, הליברלים שעובדים בהייטק, תמיד עוברים בסוף על החוקים.‬
‫הם מתחילים בגישה הפגנתית ומגניבה ואז הם אומרים,‬
‫"אבל לא בא לנו לשלם מיסים.‬
‫"לא בא לנו לתת זכויות לעובדים שלנו,‬
‫"כי אנחנו חברת סטארט-אפ קטנה שהתחילה מעל פיצרייה‬
‫"והחוקים לא חלים עלינו מאז שאנחנו עשירים כמו מדינה בינונית".‬
‫תודה על רצח האופי.‬
‫אני לא עובד בסטארט-אפ. אני גאון מחשבים.‬
‫ואני לא מאמין שאתה זה שנצמד לחוקים פתאום.‬
‫- איפה דגני הבוקר? - בארון, מצד ימין למעלה.‬
‫- לא ציית לאף חוק בחייך. - זה לא רק חוק, זה שכל ישר.‬
‫הרעיון הוא לדאוג לזולת,‬
‫ולא רק לעצמך כדמות הראשית של נרטיב מזויף שאתה רוצה לככב בו.‬
‫- אלה החיים האמיתיים, מייקל. - בדיוק. החיים שלי.‬
‫עוד רגע תגיד לי,‬
‫"זאת מדינה חופשית ומותר לי לעשות מה שבא לי".‬
‫אבל זה נכון! מדובר בחיים שלי! חיים רק פעם אחת!‬
‫לא נכון. מדובר בחיים שלנו! וכולנו באותה סירה.‬
‫ובפעם הראשונה, העולם באמת עשוי להתאחד.‬
‫אתה מתעניין יותר במה שקרה לבחורה שהכרת ברכבת לחצי שעה.‬
‫יש מיליונים כמוה. הן סתם בחורות.‬
‫לא הבחורה הזו. אם היית מכיר אותה, היית מבין אותי.‬
‫דווקא אתה לגמרי היית מאשר אותה.‬
‫אולי הוא בכלל לא היה כזה מיוחד, את יודעת?‬
‫שיער הפנים שלו היה קצת מעצבן והוא עובד בתחום שאני מתעבת.‬
‫הוא נשמע נפלא!‬
‫יש הרבה אנשים נפלאים.‬
‫מה אם הוא יבוא ואת לא? לא תדעי לעולם.‬
‫הוא לא יבוא, אימא.‬
‫הוא בחור אחראי מאוד‬
‫והוא לא יפר את החוקים בשביל מישהי כמוני.‬
‫אבל אני צריכה לדעת איך זה נגמר!‬
‫אני וכל השכנות הימרנו אם הוא יבוא.‬
‫- מה? - כל הרחוב במתח.‬
‫אתה לא העיקר פה! העיקר הוא שהעולם מתאחד.‬
‫ראית את הסרטון של גל גדות. לעזאזל, כולנו ראינו אותו וכולנו בכינו.‬
‫תקשיב לגל גדות ולחבריה הידוענים.‬
‫זה יחלוף ונחזור למצב הרגיל ואני שוב אהיה לבד.‬
‫אני לא מוכן לפספס את ההזדמנות הזו למצוא משהו אמיתי‬
‫בגלל חוקים זמניים.‬
‫האישה הזאת הייתה מדהימה!‬
‫לא עבר רגע שלא חשבתי על כל מה שהיא אמרה!‬
‫אם היא תבוא ואני לא, לא אסלח לעצמי לעולם.‬
‫זה ירדוף אותי.‬
‫אני אהיה כמו רוח רפאים שבורה ברומן של דיקנס,‬
‫ארדוף את תחנת הרכבת.‬
‫אני לא אעצור אותך פיזית, אחי. אבל אל תבקש ממני אישור.‬
‫תעשה מה שאתה רוצה. בכל מקרה, היא לא תבוא.‬
‫רוצה להתערב?‬
‫לא.‬
‫אנחנו מדברות פה על החיים שלי,‬
‫לא על אופרת סבון או על מרוץ סוסים.‬
‫אני יודעת. ואני באמת מקווה שתמצאי אושר.‬
‫- באמת? - כמובן. את הילדה הקטנה שלי.‬
‫אבל השקעתי בזה הרבה כסף.‬
‫אם היא לא תבוא,‬
‫אשלם את שכר הדירה שלך לשנה הקרובה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אתה מוכן לרדת לרמה הזאת?‬
‫- מה יוצא לך מזה? - רק תלווה לי את האופניים שלך.‬
‫אבל מהר, כי אני צריך להיות שם בעוד עשר דקות.‬
‫כל השנה?‬
‫אני מבטיח. אבל רק אם היא לא תבוא.‬
‫אז אלא אם תרשה לי ללכת ותיתן לי את האופניים שלך, לא תדע לעולם.‬
‫- לך תזדיין, אתה כזה מניפולטיבי. - אני יודע. אני עובד בפרסום.‬
‫שיט!‬
‫לעזאזל.‬
‫- היי! - היי.‬
‫- הכול טוב אצלך? - מצוין, כן!‬
‫אני רק עושה קצת ספורט.‬
‫מקסים.‬
‫היי.‬
‫מאיפה אתה, בבקשה?‬
‫טוב, אני גר בגולוויי. אבל אני מתארח אצל אח שלי בדבלין.‬
‫אני לא מכירה אותו אישית. איפה אתה גר?‬
‫טוב, תפסת אותי. חרגתי ממגבלת שני הק"מ.‬
‫אני אדבר בכנות. אני גר באינצ'יקור.‬
‫- טוב. אחורה פנה! - באמת?‬
‫ממש באמת.‬
‫תקשיבי. אני יכול לספר לך סיפור? אולי תביני את זה, כי את...‬
‫- כי אני מה? - אני חייב להגיע לתחנת הרכבת.‬
‫- אין רכבות. - אני יודע.‬
‫אני לא מנסה להספיק לרכבת, אני מנסה להספיק לפגוש בחורה.‬
‫תקשיבי, לפני שבועיים הכרתי את אהבת חיי ברכבת.‬
‫היא סטודנטית לחקר ימי הביניים.‬
‫חכמה מאוד. אבל מצחיקה ויוצאת דופן.‬
‫והבטחנו להיפגש פה,‬
‫כי חשבנו שהסגר יימשך רק שבועיים.‬
‫אולי פשוט תתקשר אליה?‬
‫לא שמרתי את המספר שלה או פרטים כלשהם ליצירת קשר.‬
‫למה לא, לעזאזל?‬
‫כי נראה שהיה בינינו חיבור טוב כל כך ששנינו נבוא.‬
‫תקשיבי, לא היה לנו מושג עד כמה המצב יחמיר.‬
‫אבל היה בינינו חיבור עמוק כל כך. היא מדהימה.‬
‫ואם לא אזכה לפגוש אותה עכשיו,‬
‫אני לא יודע איך אוכל לפגוש אותה שוב.‬
‫שמעתי הרבה תירוצים היום, אבל זה באמת נוגע ללב.‬
‫נכון?‬
‫לא! זה הדבר הכי מטומטם ששמעתי בחיי.‬
‫- בכל אופן, היא לא תהיה שם. - איך את יודעת?‬
‫כי יש מחסומים בכל האזור הזה.‬
‫ואף שומר באירלנד לא יאמין לחרא הזה.‬
‫- עכשיו, לך הביתה! - כולנו באותה סירה?‬
‫מה נראה לך, שזה סרט בנטפליקס? הביתה!‬
‫תדמיינו את כל האנשים‬
‫חיים ב...‬
‫- תעוף הביתה כבר! - טוב, כן, בסדר.‬
‫- טוב. הבנתי אותך. - אלוהים אדירים.‬
‫אז זהו זה? זה הסוף?‬
‫כן.‬
‫נראה שכן.‬
‫מה זה היה?‬
‫קאוסליפ...‬
‫שביל קאוסליפ?‬
‫אוקס... אוקסמן...‬
‫אוקסמנטאון.‬
‫הכתובת בדרך אוקסמנטאון.‬
‫דרך אוקסמנטאון.‬
‫אני יודע באיזה רחוב היא.‬
‫תשמור על המכונית. היא וינטג'.‬
‫בסדר.‬
‫תעדכן אותי איך הולך לך. אם תצטרך אספקה, ארכב אליך.‬
‫תודה, אחי. נראה לי שאני מסודר.‬
‫אתה משוגע על כל הראש.‬
‫דרך אוקסמנטאון 7‬
‫אהבה מודרנית דניאלה מגדל‬