MODERNE KJÆRLIGHET
-Mr. Hugh, kan du legge deg på bordet? -Nei.
Gjør du det for en slikkepinne?
Gjennom hullet, veldig forsiktig. Sånn.
-Hvordan går det med John? -Bra, takk.
-Hva? -Gikk i været.
Bare tuller.
Ja?
Dr. Curran? Jeg har en mor med en fireåring med feber.
Jeg vet at det er sent, men jeg sa jeg skulle sjekke.
-Men hvorfor meg? -Du er den eneste igjen.
Jeg kan utsette til i morgen.
Sikkert ikke alvorlig, den er ikke så høy.
-Hvor høy? -Vent.
-Trettini. -Pokker.
Send henne inn.
Her er resept på antibiotika, bare for sikkerhets skyld i helgen.
Bare hvis du ikke klarer å senke feberen med Paracet.
Jeg er her. Ring om du er bekymret.
Du har nummeret mitt. Ha det, lille venn.
-God kveld, Loreen. -God kveld.
Å nei, jenta mi. Kom igjen.
Vær så snill.
Faen ta livet mitt.
BILBERGING
Vi må slutte å møtes på denne måten.
-Kan ikke slutte å ringe. -Kan ikke slutte å svare.
Jeg har deg på hurtigtast.
Som fortjent, når du kjører en 30 år gammel sportsbil når du vil.
Disse bilene vil bli kjørt, dr. Curran.
Jeg tar den bare ut når det er fint vær. Taket lekker.
Åpne panseret.
Hvordan er det med din mor?
Samme gamle. Det nye stedet er fint for henne.
Hils til henne. Si at jeg kommer på besøk i helgen.
-Besøkene dine betyr mye for henne. -Jeg liker det.
Hva tror du?
Jeg hater å si det, men bilen er døende.
Hun trenger bare omsorg.
Hun er 40 år. Yngre enn meg.
Og deg.
Kanskje i menneskeår.
Men i bilår er hun for ung til å være en klassiker,
og for gammel til å være praktisk.
Hun har en midtlivskrise. Jeg skal gi henne litt Xanax.
Så dessverre må bilen ta sin siste reis til skraphaugen.
Aldri. De kan gjenopplives.
Ja, og blakke seg helt.
De to beste dagene med en klassisk bil
er dagen du kjøper den og dagen du selger den.
Alt innimellom er bare hjertesorg.
Du må gi henne opp. Hun er ikke en av pasientene dine.
La meg se om jeg har en ny viftereim.
På en svingete vei i en kabriolet
-Jeg er hjemme. -Hei, mamma.
-Hvor er du? -I stua.
Tegnet du et bilde av pappa som jeg ba om?
Ja, og jeg tegnet deg og huset også.
-Ga du ham store ører? -Ja, det gjorde jeg.
Bra, få se.
Jeg elsker den mest.
Det er du som plukker et eple av treet til salat.
-Du er som Eva. -Eple...
-Du er som Eva. -Nei.
-Godt jobbet med et flott maleri. -Maleri.
-Skål for kake og malerier. -For min lille kunstner.
La oss se hvordan det går med foreldrene hans først.
-Så klart. -Hvordan har søsteren min det?
Hun ødelegger kjøkkenet med en "kake".
-Hei, søs. -Hei, lillesøster.
-Send meg et brev. -Jeg sender deg litt kake.
Hva slags kake?
Greit. Må stikke.
Jeg og Connor skal ta en drink. Skriv til meg. Glad i deg.
Glad i deg. Og jeg vil høre mer om ham.
Kan du... Greit.
Treningsmedlemsskap borte. Vi tar til gatene.
Ferdig.
Og da er vi framme ved Stagen.
Den er ingen utgift. Jeg bruker den knapt.
Jeg har sett kredittkortkvitteringene.
Du brukte 1200 pund i år på reparasjoner og deler.
Sjekker du kredittkortkvitteringene mine?
Du ga dem til meg for skattemeldingen. Vær så god, forresten.
Ja, takk. Hva med båten din? Du kan få et par tusen for den.
Greit.
Å nei.
Kom igjen.
Ikke nå igjen, kjære.
Vær så snill.
Pokker ta.
Jeg endrer nummeret mitt til du blir kvitt denne greia.
DENNE BILEN TIL SALGS (086 814 6304)
Hallo?
Ja.
Unnskyld meg. Ja.
Ja, jeg selger den for 5000.
Ja da. Vi er hjemme hele helgen hvis du vil stikke innom.
Ja? Greit. Jeg sender adressen.
Takk, ha det.
Fant kanskje en kjøper til bilen.
Enda en. Flott.
Du kunne ha solgt den bilen fem ganger nå.
-Kaffe? -Ja.
Bremsene er trege. Så du må være på vakt.
Styringen er tannstang med drev.
Hylselageret er ganske slitt, så det er som å kjøre en gokart.
Du må få fikset det om du kjøper den.
Men det vil du nok ikke.
Du vet jammen mye, til dame å være.
Du må få blodtrykket ditt sjekket,
for disse bilene ble designet for en mye yngre mann.
Unnskyld.
Men kona og døtrene mine er helt uinteresserte.
Mens sønnen min og jeg mekker hele ettermiddagen på søndager.
Mannen min lærte meg alt om denne bilen.
Ja vel. Er han også en entusiast?
Ham? Nei. Min første mann.
Han kjøpte denne bilen som student.
Ja, sparte opp og hadde to jobber på college.
Han sørget for at jeg forsto den før han lot meg komme nær den.
Hvis du går ned til...
4700 euro, har vi en avtale. Hva sier du?
Seriøst?
Sikkert at du vil selge bilen?
Ja.
Hva gjør denne gamle skraphaugen her?
-"Skraphaug"? -Du får ti pund for den.
Ikke vær dum. Dette var en flott bil en gang.
Er det som mannen som kjøper din bil?
Nei, vennen. Det er den slemme skraphandleren.
-Han som kjøper bilen, er hyggelig. -Takk og lov.
Selger dere Priusen deres?
Nei.
Vurderer faktisk å selge Stagen.
-Ja, den faller sammen. -Selger du pappas bil?
Ikke før jeg snakket med deg.
Jeg kan beholde den til deg, om du vil. Men...
...den bryter sammen hver gang.
Og jeg må ut med tusenvis for å holde den på veien.
-Og vi har ikke garasje. -Du har vel rett.
Er det greit for deg, vennen?
Jeg sendte epost, men du fikk den ikke.
Greit! Jeg elsker den bilen. Ja, jeg skjønner fullstendig.
-Den burde ikke falle sammen på gata. -Er du sikker?
Ja.
Leggetid nå, frøken. Hei, vennen.
Hei, Niall. Se på dere to. Lille apekatt.
Det suger uten deg her.
-Åtte netter til. -Apropos natt. Kom igjen.
-Hva sier du? God natt! -God natt.
God natt, Shannon. Sees om noen dager.
Jeg kommer og leser til deg.
-Jeg må se på The Crown. -Ikke deg.
Det slår meg iallfall ut.
Han ber meg selge den.
Men han har rett. Det er det voksne å gjøre.
Pappa sa alltid at jeg aldri burde knytte meg til ting.
Det er en bil. Det er det vi gjorde i den som betyr noe.
Og de minnene er inni oss for alltid.
Ja. Og den selger kanskje ikke.
Fyren sa han skulle kontakte meg,
han skulle sjekke med kona, så den blir kanskje ikke solgt.
Du forstår ikke helt.
Det er 15 år før vi sender Melissa på college.
Jeg kan forestille meg hva du går gjennom.
Men å se hverandre på Skype hver kveld
gjør bare separasjonen vanskeligere.
Telefoner var bedre.
Selv med alt fremskrittet tuller det 21. århundre med deg.
Ja. Jeg snakket med moren min en håndfull ganger på fire år på college.
Det var bedre.
Jeg vet ikke helt. Kanskje hun strigråt privat.
Hennes generasjon var mer robust.
Om jeg savner Melissa én prosent så mye som jeg savner Shannon,
-blir jeg et vrak. -Mener du det? Du viser det ikke.
Vi kan ikke begge være gråtende vrak.
Jeg har ikke grått én gang. Jeg er bare helvetes ensom.
Jeg ville aldri vist jentene det.
Jeg vet det.
Beklager.
Herregud, nei, ikke gjør det.
Nei vel, beklager. Jeg bare...
-Prøver å hjelpe. -Beklager.
Nei, du sa du er ensom.
Jeg prøver å vise at du ikke er det, og du slår meg som en mygg.
Ok, jeg ser deg. Du er rett ved siden av meg.
Og jeg føler bare ikke at du må være intim. Det er alt.
Om jeg ikke kan fikse deg med omsorg, hva er poenget?
Fikse? Det er ingen poplåt.
-Jeg er ikke ødelagt, bare... -Hva da?
Du får meg til å gjøre noe jeg ikke vil gjøre!
-Handler dette om bilen igjen? -Ja! Kanskje!
Det var fælt å si det til Shannon.
Ikke selg... Jeg prøvde å redde familien fra å gå konkurs.
-Men vi går ikke konkurs. -Herregud.
Seriøst? Skal du surmule?
Jeg surmuler ikke.
Jeg tenker bare på andre besparelser.
Og det var nyhetsoverskriftene på Lunch Time Live på Radio Dublin.
Det er en vakker vinterdag her,
og vi bare elsker værendringen.
Og trærne får endelig farger.
Ja, det varmer om hjerterøttene, Louise.
Hallo?
Vi har en avtale, om den ikke er solgt ennå.
Flott.
Kona sier dette blir den siste.
Hun vet hvor lenge jeg har lett etter en Stag,
så hun ga etter.
Gratulerer. Tidlig julegave til deg.
Kan du komme på lørdag? Da kan jeg ha den klar.
-Bankremisse ok? -Ja da.
Jeg sender opplysningene.
-Sees da. -Greit.
Så Shannon er sammen med noen. Han er roer.
Studerer medisin. Han ser bra ut også.
Men ikke så bra at hun trenger å bevæpne seg.
Det er en personlig triumf at han kan bli lege.
Hun kommer hjem om fem dager, og jeg gleder meg sånn.
Niall og jeg snakket om det forleden dag.
Vi er lettvektere, vår generasjon.
Gråter ved skoleporten,
har støttegrupper for mødre med separasjonsangst.
Det er latterlig.
Niall viser ingen følelser. Det er bare slik han er.
Så, store nyheter.
Jeg selger bilen, og det knuser hjertet mitt.
Det er regningene, vet du.
Den blir eldre, og jeg blir ikke rikere.
Jeg kan ikke snakke med deg hjemme eller på kontoret.
Folk vil tro at jeg er gal.
Men her? Hvem bryr seg?
Det er som jeg føler nærværet ditt.
Jeg får 5000 for den,
og jeg vet ikke om du hadde drept meg for det,
men det er bra for disse modellene nå til dags.
Jeg vet at du la mye penger i den.
Men vi utnyttet den godt, ikke sant?
Jeg glemmer aldri første dagen du dukket opp i den.
Jeg hadde kjent deg i et år, og trodde du var gal som kjøpte sportsbil.
To blakke studenter.
Skal vi spise lunsj i kantinen eller dra inn til byen?
Kantinen dreper deg.
-Så byen. -Ja.
-Skal vi kjøre? -Hva?
Skal vi kjøre?
Skal vi ta bilen?
Hva?
-Kjøpte du denne bilen? -Ja!
-Tuller du? -Nei.
Hvorfor kjøpte du en sportsbil?
Helt til jeg satte meg inn.
Herregud. Du store min.
-Får jeg prøve? -Nei.
Ikke skift tidlig. Vent til den kommer til den røde linjen.
Ja.
-Det er bra. -Skal jeg skifte igjen?
Ja da, skift igjen.
Det er 60, det er optimalt.
Vi dro overalt i den bilen.
Jeg går opp til 60, mine damer.
Er hodetørklærne klare?
Den var vitne til alle de gode tingene i livet mitt.
Et av mine tidligste minner om deg er at du sier at du liker battenberg.
-Du sier at jeg oppfant det. -At jeg oppfant battenberg?
Nei, at jeg fant opp det minnet.
Nei, jeg elsker battenberg-kake. Den er som et lite sjakkbrett.
Så hvorfor klager du?
Fordi den er ekkel, men jeg liker utseendet.
-Du liker bare fargene. -Jeg liker det rosa og gule.
-Er det et ja? -Ja.
Unnskyld! Gravid kvinne!
Ikke sakk farten. Vi får aldri sjansen til å kjøre så fort.
Du var en god sjåfør når du måtte være det.
-Vær forsiktig. -Ja.
-Jeg har henne. -Ja vel?
Jeg tror det beste er om...
-Sånn. -Hei. Hallo.
Vil du ha Joe Jackson eller Van Morrison?
-Wiggles. -Da blir det Van Morrison.
-Hun vil ha Wiggles. -Sikkert at du ikke vil ha Days Like This?
Nei! Du vil ha Days Like This.
Fordi vi har hørt Wiggles ti ganger nå i morges.
Du spiller musikk som du liker. Du må spørre henne hva hun liker.
Vi har etablert at hun liker Wiggles.
Jeg vil spille god musikk for henne, så hun får smak.
Det funker aldri.
Hun kommer til å like motsatt musikk. Det er bare vitenskap.
Ja, hvis vi vil at hun skal høre på Van Morrison,
burde vi spille Michael Bublé.
Hvem er Michael Bublé?
Shannon elsket de dagene når du hentet henne i den.
Kule pappa.
-Greit. Ha det. -Ha det.
-Skal jeg kjøre? -Nei. Jeg vil.
Ja vel.
Og de vonde tidene.
De helt forferdelige tidene.
POLIKLINIKK
God jul.
-Det? -Har du tak?
Nei.
-Vi har det. -Jeg har det.
-Vi har det. -Slipp.
Jeg er glad vi fikk den julen sammen.
Det går bra.
Hva med meg?
Shannon. Ja.
-Vi har et tre med en ape i. -Et søtt apefjes.
Syng en sang for oss.
Ha en fin liten jul
La det bli lys i hjertet
Du blir aldri kald. Jeg kan ikke tro at du er kald.
Her.
Shannon hjalp meg så mye etter det.
Så godt hun kunne.
Så jeg lager middag i kveld.
Flott.
Hva skal du lage?
-Lasagne? -Ok.
Og noen ganger kunne hun ikke.
Så jeg er redd for at jeg ikke skal kunne snakke slik med deg igjen.
Tror du jeg kan?
Tror du det er som meditasjon?
Kan det gjøres hvor som helst?
Så jeg skal møte Shannons kjæreste i julen.
Jeg vil fortelle deg alt om ham.
Uansett, jeg elsker deg og savner deg.
Det gjør vi begge.
Det går ikke en dag uten at jeg tenker på deg.
Det er hennes sang.
Jeg er sen.
Nydelig.
-Har du bankremissen? -Ja visst.
-Bra. -Vær så god.
-Takk. -Alt er der. 4700.
-Ja, jeg tror jeg må... -Bremsene er trege, og...
Den gnurer litt mellom andre og tredje.
Det optimale punktet er ikke her.
-Igjen takk. -Bare hyggelig. Greit.
Da kjører jeg. Sees!
Hvorfor brøt du ikke sammen nå?
Så jeg solgte båten.
Bra, hvor mye fikk du for den?
-Tre og et halvt tusen. -Så flott.
-Alt i orden? -Ja da.
Det var absolutt det rette å gjøre.
Jeg burde ikke være sint for at du ba meg selge.
Jeg burde rose deg for å holde familien på rett spor.
Ikke sant?
-Den bilen holdt meg tilbake. -Hva mener du?
Den er som en tidsmaskin.
Når jeg setter meg inn, transporterer den meg bokstavelig talt,
og...
...iblant snakker jeg til og med med ham.
Og det er jeg lei for.
Hva mener du med "snakke med"?
Det er som om han er ved siden av meg.
Det skjer bare når jeg er alene.
-Hvorfor har du ikke fortalt det før? -Ville ikke at du skulle tro jeg var gal.
Eller at...
...jeg var for involvert i mitt tidligere liv,
eller at...
...jeg prøver å holde ham i live, eller noe sånt.
Jeg tror ikke du kan kontrollere slike ting.
Jeg har en av genserne hans bak i skapet innpakket i plast.
Av og til tar jeg den ut og lukter på den,
og det føles som han omfavner meg.
Er det galt? Vil du gå fra meg?
Enkelte som mister noen...
Det kan være svært utfordrende å holde dem i live.
De kommer seg raskt og går videre, og har dårlig samvittighet for det.
For andre er det like vanskelig å holde dem døde.
De lar dem ikke være i fred resten av livet.
Det er kjærlighet og sorg.
Det er ingen regler.
Plager det deg at Michael ennå er så til stede i mitt liv?
Du elsket ham da han døde, ikke sant?
Kjærlighet setter seg i slike stunder.
Sorg svinner forhåpentligvis hen, og minner til slutt, men kjærlighet...
Jeg visste hvor høyt du elsket ham da vi ble sammen.
Jeg er voksen.
Men jeg vet også hvor mye plass det er der inne.
Det var det som dro meg til deg.
At hjertet ditt var det største stedet jeg noen gang hadde vært på.
Jeg så det i måten du var med folk. Mine foreldre, pasienter, døtre.
Og hvis jeg fikk en liten del av det...
...var det mye mer enn jeg forventet i livet.
Mener du det?
På kontoret har jeg en gammel kopp med skår i som tilhørte mamma.
Jeg ser henne hjemme
der hun fyller på endeløse kopper med peppermyntete da jeg var liten.
Jeg vet ikke hvorfor, men den transporterer meg.
Noen ganger liker jeg å drikke av den.
Det er som å kysse henne.
Hvordan ble jeg så heldig to ganger i livet?
Jeg er glad jeg ble det én gang.
Kan jeg si deg noe?
Husker du den dagen da jeg sa jeg kjørte,
og lukket øyene og slapp rattet?
Ganske sikker på at noen grep rattet
og styrte meg tilbake på veien.
Så jeg kunne komme til deg.
Ja vel.
Står til?
-Hvordan går det? -Bra. Har du et øyeblikk?
Det har jeg.
Hei! God jul!
-God jul, vennen! -Hva skjer? Trodde du solgte den.
-Det er en lang historie. -Så hva skjedde?
Niall solgte båten sin og brukte pengene til å kjøpe bilen tilbake.
-Dere er så sprø. -Ja.
Sett deg inn, så drar vi!
-Belte på? -Ja.
Jeg var klar for en kjedelig togtur.
-Dette er verdens beste overraskelse. -Ja, drit i tog.
Den åpne veien, sant?
Du bør ta på deg lue. Det kommer til å bli kjølig.
Og bilen bryter antakelig sammen og vi kan kjøre oss vill.
Husker du hva faren din pleide å si?
Ja.
Kjører oss vill sammen.
Da kjører vi!
Har hørt på dette hele semesteret.
Kjenner du til dette albumet?
Det blir slike dager
Når ingen klager Det blir slike dager
Over på et øyeblikk
Mamma sa det blir slike dager
Det blir slike dager
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg e dager