ЛІДІЯ БОФОРТ
Кожен заслуговує на світ, повний можливостей.
Мати власні мрії,
бути тими, ким хочуть бути,
любити тих, кого хочуть.
У нас усіх є сила кувати власну долю,
користуємося ми цим...
чи ні.
Голосова пошта Джеймса Бофорта. Залиште повідомлення.
Джеймсе, я все спаскудила. Тато оскаженіє.
Ти досі в Сирила? Не знаю, що робити.
А ось і він.
Людина вечора.
Найкрутіший.
Найгарніший.
Мрія кожної жінки.
Джеймс...
Бофорт!
Така ж вправна, як здається?
Пішов ти. Не говори такого про мою сестру.
Заспокойся.
- Годі. - Трясця, ні!
Так! Не стримуйтеся!
Привіт, Лідіє.
Нам тебе бракувало вчора.
Джеймсе, прийшла твоя сестра, і вона не в гуморі.
Лідіє?
Лід, що таке?
Дихай.
Серйозно?
Агов!
Що сталося?
Вона ввірвалася.
Без попередження.
Хто?
Рубі. Рубі Белл.
ЗМІ мене знищать.
Тато не пробачить нового скандалу.
Дихай глибоко.
Спокійно, почни спочатку.
Що сталося?
І хто така Рубі Белл?
4 ГОДИНИ ТОМУ
Присядете?
Залюбки. Дякую.
МАКСТОН-ХОЛ 9 КМ
- Вітаю, м-ре Саттон. - Рубі!
Гарно відпочила?
Я прочитала всі книжки зі списку Оксфорду. Двічі.
Отже, так.
Тепер ваша черга.
Тут матеріалу на цілу біографію.
Рекомендаційний лист не буде проблемою.
Кожен заслуговує на світ, повний можливостей.
І якщо існує місце, де це можливо,
то це Оксфорд.
Світ радо приймає тих, хто там навчався.
І якщо цього семестру все піде за планом,
я опинюся там менш ніж за 365 днів.
Макстон-хол — мій вхідний квиток.
Це не звичайна школа,
це одна з вибраних шкіл.
ЛАСКАВО ПРОСИМО
Трясця!
Я наполегливо працювала,
щоб отримати стипендію.
Таке можна сказати й про кількох інших.
Такі сім'ї, як Бофорти, мають більше влади й грошей,
ніж деякі покоління королівських сімей.
У них безліч можливостей.
Британська знать.
Син тренера «Манчестер Юнайтед».
Кузина еміра Дубаю.
Усі тут. Ходять на однакові вечірки, отримують однакові посади,
одружуються між собою.
Мікросвіт мільйонерів.
А ще, попри гроші та вплив,
у моїх однокласників є дещо спільне:
вони мене не бачать.
Я одразу зрозуміла, яка це суперсила.
Якщо я хочу бути зарахованою за рік, я не маю права на помилку.
Особливо не перед цим натовпом.
Що менше вони про мене знають, то краще.
- То що, здала? - Щойно.
Шкода, що я не попросила рекомендацію в м-ра Саттона.
Він найкрутіший.
Місіс Кемпбелл не гірша.
- Вона була найкращою у випуску! - У 1890-му.
Лін колись була однією з них, потім батьки втратили роботу й розлучилися.
Як вона це пережила...
Гадки не маю.
ОРГАНАЙЗЕР
Це виявили мої пошуки в інтернеті.
РУБІ БЕЛЛ
Але роботи з теорії справедливості, які ви нам рекомендували,
найкраще відображають основи «Метафізики моралі»...
ПОДАТИ ДОКУМЕНТИ
...і «Критика практичного розуму». Дякую. Так, саме так.
Саме тому я завжди кажу.
Що це...
Це ґуґл ваших дідусів та бабусь.
Та повернімося до Канта. Пане Сміт, що скажете?
Кант каже наступне:
«Роби іншим те, чого бажаєш собі».
Це Біблія, а не Кант.
Може, категоричний імператив Канта має на меті сказати,
що нам треба ігнорувати наслідки наших дій,
якщо почуття цього вимагають.
Міс Белл?
В основі філософії Канта лежить розум. Не почуття.
Тоді Кант не такий доречний, як ми вважаємо.
Люди здатні міркувати, але зазвичай діють на основі почуттів.
Тому це й цікаво.
Те, що ми ухвалюємо інші рішення, і є ознакою моральної сили.
Так.
Гарно сказано.
Гаразд...
До наступного розділу.
Вітальна вечірка вже післязавтра.
Я пів літа провела в розмовах з електриками
та психованими рестораторами.
Не забудь про обкурених ді-джеїв.
Треба пошукати того, хто не курить.
Чого не зробиш заради резюме.
Чорт.
Що?
Я дещо забула.
Забіжу до містера Саттона. Бувай.
Гаразд.
Перепрошую...
Рубі, я...
Я можу пояснити...
Усе не так, як здається. Рубі!
МАКСТОН-ХОЛ — СВІТ МІЖ НАМИ
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ МОНИ КАСТЕН «ВРЯТУЙ МЕНЕ»
Зачекай тут, Персі.
Я недовго.
Рубі? Усе гаразд?
Рубі.
Цього семестру це перші збори організаційного комітету.
Як справи з привітальною вечіркою?
- Плакати готові. - Чудово.
Я говорила з охороною і техніками.
Вони нададуть екран і проєктор для промовідео.
Кіране?
Я над ним працюю. Додав круті кадри з дрона.
Чудово.
Лексінґтон хоче, щоб команда з лакросу була в промовідео,
адже вони здобули третю перемогу поспіль. Я підготую фото.
Цікаво буде переглянути те промо.
Спітнілий Джеймс Бофорт великим планом.
- Що? - Джеймс Бофорт дивиться на тебе.
Неправда.
Так і є. Він іде до тебе.
Джеймс Бофорт утілює в собі все, що є неправильним у багатіїв.
Колосальні привілеї, пихатість та неуцтво.
Привіт.
Досі мені вдавалося триматися на віддалі.
Можна вашу подругу на хвилинку?
Звісно.
Гаразд.
Робін, так?
- Рубі. - Авжеж, я знав, що це щось на «Р».
Ти знаєш, хто я.
Якщо ти про своє ім'я, то так.
Я брат Лідії.
Вона в твоєму класі з філософії.
Ось, візьми це.
І запам'ятай —
того, що ти бачила в кабінеті Саттона, не було.
Більше 10 000 не дам.
Мовчи до кінця року, і сума подвоїться.
Овва!
Ти ще більший покидьок, ніж я вважала.
Зачекай.
Ми ще не закінчили.
Що, даси «мазераті» та яйце Фаберже?
Я знаю, що гроші тобі потрібні.
Купила б собі новий наплічник.
У мене в гаманці 17 фунтів і 28 пенсів.
Це більше, ніж треба.
Дати тобі дрібних для їдальні?
Ні?
Гаразд, тоді поверни це у свій трастовий фонд.
Ти серйозно?
ЛІН ЩО ТО БУЛО СЬОГОДНІ? ЧОГО ВІН ХОТІВ?
Принизити мене? Та мені не треба його грошей. Я заробляю сама.
Ми доповнюємо одна одну, як сестри.
- Ти багата, а я гарна. - Ти не на математиці?
У міс Вемзі нервовий зрив, Віктор улаштував їй побачення на тіндері.
Відпустила всіх.
Знаю, що такі речі змушують тебе сумувати за старою школою.
БЕЛЛ
Я ж кажу, було смішно.
- Привіт. - Привіт, мої ельфенята!
Зачекай дві хвилини. Я швидко перевдягнуся.
Не втікайте. Приготуємо вечерю.
Зачекай, цукіні!
І?
Вона чудова.
Сумна, але чудова.
Коли я прочитав її у твоєму віці, це змінило мій світ.
Як тобі «Зошит смерті»?
- Лише половину прочитав? - Перепрошую?
Я місяць думав, як мені її прочитати.
Це доволі багато.
Враховуючи Джойса, дякуй, що це не тисяча сторінок.
- Дивіться! - Овва!
Ембер, чудовий вигляд!
Так, з дитинства.
- А сукня? - Дуже гарна.
Ще не готова, але вийде гарно. Може, додам мережива...
Зачекай...
Це моя блузка.
Вона в тебе вже 15 років. Тепер це мій спадок.
Гаразд.
Тост за наших талановитих доньок-злодюжок.
Чому ми такі чудові?
Тато роками не був нагорі.
Підйомник, що надала страхова компанія, зламався
через кілька місяців після випадку.
Певно, його це з розуму зводить, але він нічого не каже.
Тому він не знає, що я збираю на новий.
ПЛАВНИЙ ПІДЙОМ
ОКСФОРД
Сер, мені потрібні документи для листа.
Звісно. Авжеж.
Я вже написав рекомендацію.
Лише документи, будь ласка.
Тут написана щира правда.
Ваше особисте життя мене не стосується.
Але якщо хтось дізнається,
ваш лист буде нічого не вартий.
Я знайду когось іншого.
Повернися до Саттона...
Я наплутала з документами, і зараз у нього немає часу.
- Маячня. - То була моя помилка.
Ти якась дивна після розмови з Бофортом.
Що між вами сталося?
Нічого.
Зовсім нічого.
Ніхто ще не наважувався просити директора Лексінґтона про рекомендацію.
Я на це розраховую.
- Обговорімо ще раз. - Це що, нова щоденна традиція?
- Як спробуєш... - Годі корчити з себе мати Терезу.
Що тобі потрібно від моєї сім'ї?
Зараз не завадив би обмежувальний припис.
Мати Тереза взяла б гроші й роздала бідним. Я ні на що не натякаю.
Думаєш, це смішно?
Ціна є у всіх.
Яка твоя?
Що ти робиш?
Маленька пригода з найгарячішим одинаком школи?
Ти вперше себе продаєш?
Я не збирався брати гроші. Знаю, що тобі їх зараз бракує.
Іди до біса, Бофорте.
То це такі в тебе брудні розмови?
Ще один крок —
і дам по яйцях.
- Тоді ближче до суті, Робін. - Я Рубі, чорт забирай.
Я не люблю марнувати час.
Якщо передумала, не знаю, чи в мене ще є настрій.
Гаразд, я назву ціну.
Тримайся подалі від мене.
Менше двох метрів — це вже надто близько.
Не хочу, щоб мене бачили з тобою.
ЛІН ЛЕКСІНҐТОН ІДЕ НА ГРУ. ПОКВАПСЯ!
Хлопці. Ходіть-но до мене.
Більшість із вас наступного року йде до Оксфорду чи Кембриджу,
тож це остання нагода ввійти в історію Макстон-холу.
За останні два роки
наш Бофорт зробив усе, щоб ця команда цінувала репутацію!
Тож ідіть туди й надеріть дупи тому Іст-В'ю!
- Зрозуміли? - Так!
- Макстон! - Хол!
І не думай зводити рахунки з Маккормаком, ясно?
Виходьте!
Просто забудь.
Вітаємо на другому матчі Макстон-хол проти Іст-В'ю.
Після останнього матчу з Іст-В'ю
єдине питання, що лишилося, чи команда Макстон-холу...
Макстон-хол!
Швидше!
Бий зараз!
Один-нуль на користь Макстон-холу.
Після зміни керівництва два семестри тому
команда зробила величезний стрибок уперед.
Тренер Фрімен може пишатися своїми хлопцями.
Алістере, ні!
Гравцю, що ти коїш?
Маккормаку, ти паскуда.
Вгамуйтеся!
Очевидна помилка.
Що я тобі казав?
Що це за чортівня?
Він мало не скрутив Кешу в'язи минулої гри.
- Він заслуговував на це. - Еллінґтоне!
Геть з поля!
Негайно!
Маккормак отримує медичну допомогу, Еллінґтон на лаві.
Здається, усе трохи вляглося. Гра триває.
Ми бачимо на полі...
Макстон-хол!
Якщо шукаєш поле, то воно позаду.
Дякую.
Я прийшла заради бійки.
Хотів дати Маккормаку ще трохи стусанів, та суддя була надто швидкою.
В Іст-В'ю був би шанс, якби вона була з ними.
Уперед, Бофорте!
Алістер.
Бачу, що ти палка шанувальниця лакросу.
Так, я була на всіх іграх. Ти не помітив?
Зазвичай я там трохи заклопотаний.
Б'єш пики супротивникам?
Зробімо з вами фотографію?
Може, тут?
Обережно!
Рада знайомству, Алістере.
Чудово. Ще одну посмішку?
Сер, можна вас на хвилинку?
Я зайнятий, міс Белл.
Це лише дві хвилини.
Мені цікаво, чи не дали б ви мені рекомендацію до Оксфорду.
Ви мали подбати про це раніше.
Ваша рекомендація — найкраща. Я вирішила, що хоча б дізнаюся, чи у вас є час.
Нам обом відомо, що ви зразкова учениця.
Та цього недостатньо для солідної рекомендації. Для Оксфорду.
Якщо добре подумати,
ви не відзначалися впродовж цих двох років, міс Белл.
Не поясните чому?
Цього року ми з Лін Ван головуємо в організаційному комітеті.
Так-так.
Як справи з вітальною вечіркою?
Підготовка кипить.
Ця вечірка —
це перше враження, яке про нас отримують нові учні та їхні батьки.
Вони щороку сплачують десять тисяч фунтів.
Цього року в нас є кілька нових видатних учнів.
- Важливо, щоб усе минуло добре. - Розумію, сер.
Якщо доведете, що ви хороша керівниця, якщо все буде добре...
Я напишу вам рекомендаційного листа.
Міс Белл.
Зробіть мені ласку.
Не загороджуйте краєвид.
Так!
Швидше, гляньте сюди.
Що ти хотіла від Алістера?
Нічого.
А що?
Не знаю, що ти плануєш, Белл.
І мені байдуже.
Такі, як ти, не можуть чіпати таких, як ми.
Ти ніхто, сумнівного походження,
без грошей та зв'язків.
Тому щезни з очей.
КОНТРОЛЬНИЙ СПИСОК
Ви що, таємно перейшли на регбі?
Одинадцять — п'ять.
Успіх вимірюють покращенням, а не перемогами.
Платон?
Тайґер Вудс.
Що тобі відомо про Рубі?
Нічого. Лише що вона головує в тупому оргкомітеті.
Тому, що організовує вечірки?
Саттон мовчить?
Так.
Наче мене й не було.
І не було.
БОФОРТ
Слон — одна з найсильніших тварин у світі.
І тому метафоричність прикутого слона
завжди мене вражала.
Слон міг би легко видерти з землі ціпок, до якого він прикутий.
Та яким би великим і сильним він не був,
його віра в те, що він безсилий,
тримає його на місці.
Люди такі самі.
Наші страхи та упередження не дають нам
реалізувати свій потенціал.
Чи втілити свої мрії.
Мені пощастило, я знаю, що мене тримає лише маленький ціпок.
І я намагаюся потроху витягти його.
Щороку трохи більше.
Я більше не дам прив'язати себе до ціпка.
І, звісно, цього не зробить Джеймс Бофорт.
ЛАСКАВО ПРОСИМО ДО МАКСТОН-ХОЛУ
МАКСТОН-ХОЛ
Між мною та рекомендаціями для Оксфорду стоїть лише цей вечір.
І я зроблю так, що все,
буквально все, мине без проблем.
Гарного вечора.
Треба покращити паскудний вечір.
- Підемо нагору, народ? - Так, хутко.
Кажу всім фанам — до зустрічі!
Можна...
вас на хвилинку?
Те, що ви бачили,
було неприйнятним.
Я знав, що ти таємно цікавишся брюнетками.
Та це не те, що ви думаєте.
Ми з міс Бофорт познайомилися не як учитель та учениця.
Ми зналися ще до...
- Сер, це не моя... - Цього більше не повториться.
Я хочу сказати вам, що мені шкода, що ви потрапили в таке становище...
Міс Белл.
Мої вітання.
Саме так я її уявляв.
Дякую, сер.
Дякую, досить.
Рубі!
Агов! Вимкни музику!
Вимкни музику!
«Мою вечірку зруйновано! Чорт!»
Ходімо, хлопці.
Привіт, Робін. Усе гаразд?
Знаєш, скільки людей дупи дерли, готуючи вечірку?
Ти не хотіла, щоб роздягнувся я, тож я подумав, що ці хлопці твого типу.
Якщо я не можу стулити тобі рота,
тоді я зроблю так, щоб тобі ніхто не повірив, коли ти його розтулиш.
Агов,
Лексінґтон викликає до себе.
Вас обох.
Ви обоє розчарували мене сьогодні.
Надзвичайно.
Можете не зловтішатися, містере Бофорт.
Вас помітили, коли ви платили ді-джею.
Ой.
Вас усунено з команди лакросу.
А вам я не напишу рекомендаційного листа.
Я сподівався, що ви контролюєте святкування,
адже ви голова оргкомітету.
Та завдяки розіграшу містера Бофорта
я не поручуся за ваші організаційні навички.
Хіба що...
Є ще щось, що я маю знати щодо ситуації.
Про вас.
Чи містера Бофорта.
Ні, сер.
Я бачу, що мушу виправитися, і сприймаю це серйозно.
Тож покладіться на мене щодо спонсорського балу.
У вас ще буде нагода отримати враження про мої організаційні навички.
Подібна катастрофа
не повинна повторитися.
Такого більше не повториться.
Не під моїм керівництвом.
У такому разі
у містера Бофорта
з'явився вільний час для роботи в оргкомітеті,
щоб загладити свою провину.
Оскільки ви вдвох заплямували репутацію цієї установи,
то відновите її, організувавши бал,
який буде бездоганним.
Тоді й подумаємо про вашу рекомендацію, міс Белл.
- Він пихатий і ненадійний! Я не можу... - Я не планувальник вечірок! Мій батько...
- Сподіваюся, ти радий. - Радше потішений.
Наче я дозволю такій, як ти, мною керувати.
- Бо ти Бофорт, так? - Саме так.
Вибрикуй скільки заманеться. Я тебе не боюся.
Я вправно керую комітетом, і ти не знищиш мій шанс потрапити в Оксфорд.
Тому...
Щезни з очей.
Ти хочеш війни, Рубі Белл?
Буде тобі війна.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька
Творчий керівникЮ рій Лаховський