‫לידיה בופורט‬
‫כל אחד ראוי לעולם מלא הזדמנויות.‬
‫לחלום חלומות משלו,‬
‫להיות מי שהוא רוצה להיות,‬
‫לאהוב את מי שבא לו.‬
‫לכל אחד מאיתנו הכוח לעצב את גורלנו,‬
‫בין אם נשתמש בו...‬
‫ובין אם לא.‬
‫התא הקולי של ג'יימס בופורט. השאירו הודעה.‬
‫ג'יימס, פישלתי בגדול. אבא יתחרפן.‬
‫אתה עדיין אצל סיריל? אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫והנה הוא.‬
‫כוכב הערב.‬
‫הגדול מכולם.‬
‫הנאה מכולם.‬
‫חלומה של כל אישה.‬
‫ג'יימס...‬
‫בופורט!‬
‫אז היא טובה כמו שהיא נראית?‬
‫לך תזדיין. אל תדבר ככה על אחותי.‬
‫תירגע.‬
‫- זה מספיק. - שיט!‬
‫כן! אל תרחם עליו!‬
‫היי, לידיה.‬
‫התגעגענו אלייך אמש.‬
‫ג'יימס, אחותך כאן והיא במצב רוח רע.‬
‫לידיה?‬
‫ליד, מה קורה?‬
‫נסי לנשום.‬
‫ברצינות?‬
‫היי!‬
‫מה קרה?‬
‫היא התפרצה פנימה.‬
‫ללא אזהרה.‬
‫מי?‬
‫רובי. רובי בל.‬
‫העיתונות תסקול אותי.‬
‫אבא לא יסלח על עוד שערורייה.‬
‫קחי נשימה עמוקה.‬
‫ברוגע, מההתחלה.‬
‫מה קרה?‬
‫ומי זאת רובי בל?‬
‫ארבע שעות קודם לכן‬
‫רוצה לשבת?‬
‫בשמחה. תודה.‬
‫מקסטון הול 10 קילומטרים‬
‫- שלום, מר סאטון. - רובי!‬
‫נהנית בחופשה?‬
‫קראתי את כל הספרים מרשימת הקריאה של אוקספורד. פעמיים.‬
‫אז כן.‬
‫ועכשיו תורך.‬
‫זה מספיק חומר לביוגרפיה.‬
‫לא תהיה בעיה לכתוב מכתב המלצה.‬
‫לכל אחד מגיע עולם מלא הזדמנויות.‬
‫אם יש מקום אחד בו זה אפשרי,‬
‫זו אוניברסיטת אוקספורד.‬
‫העולם מקבל בברכה את אלו שלמדו שם.‬
‫ואם הכול ילך כמתוכנן בסמסטר הזה,‬
‫אהיה שם בעוד פחות מ-365 ימים.‬
‫מקסטון הול הוא כרטיס הכניסה שלי.‬
‫זה לא סתם בית ספר,‬
‫זה אחד מהיוקרתיים ביותר.‬
‫ברוכים הבאים‬
‫לעזאזל!‬
‫עבדתי קשה במשך חודשים‬
‫כדי לזכות במלגה.‬
‫זה נכון רק עבור מעטים אחרים כאן.‬
‫למשפחות כמו משפחת בופורט יש יותר כוח וכסף‬
‫מלכמה בתי מלוכה זה דורות.‬
‫כל הדלתות פתוחות בפניהן.‬
‫האצולה הבריטית.‬
‫בנו של מאמן מנצ'סטר יונייטד.‬
‫בן דודו של אמיר דובאי.‬
‫הם כולם כאן. הם הולכים לאותן מסיבות, מתקבלים לאותן עבודות,‬
‫מתחתנים עם אותם אנשים.‬
‫מיקרוקוסמוס של מיליונרים.‬
‫שכחתי. ומלבד כסף והשפעה,‬
‫לעמיתיי התלמידים יש עוד דבר אחד במשותף.‬
‫אני בלתי נראית להם.‬
‫מייד החשבתי את זה לכוח-על.‬
‫כדי להירשם בעוד שנה, איני יכולה להרשות לעצמי לעשות צעד מוטעה.‬
‫במיוחד לא מול הקהל הזה.‬
‫ככל שהם ידעו עליי פחות, כך ייטב.‬
‫- הגשת אותו? - לפני רגע.‬
‫חבל שגם אני לא ביקשתי המלצה ממר סאטון.‬
‫הוא הכי מגניב.‬
‫גברת קמפבל טובה לפחות באותה מידה.‬
‫- היא לא ראש המחזור שלה באוקספורד? - כן, ב-1890.‬
‫לין הייתה פעם אחת מהם עד שהוריה איבדו את מקום עבודתם והתגרשו.‬
‫איך היא עמדה בזה...‬
‫אין לי מושג.‬
‫בולט ג'ורנל‬
‫זה מה שמצאתי באינטרנט.‬
‫רובי בל‬
‫אבל היצירות על תאוריית הצדק שהמלצת לנו עליהן‬
‫משקפות הכי טוב את יסודות "המטאפיזיקה של המידות"...‬
‫למסור מסמכים‬
‫- ואת "ביקורת התבונה המעשית". - תודה. כן, בדיוק.‬
‫ולכן אני תמיד אומר,‬
‫זה...‬
‫זה הגוגל של סבא וסבתא שלכם.‬
‫אבל בחזרה לקאנט, מר סמית, מה דעתך?‬
‫קאנט רק אומר,‬
‫"וכאשר תרצו שיעשו לכם בני האדם, כן תעשו להם גם אתם."‬
‫זה מכתבי הקודש, לא של קאנט.‬
‫אולי הצו הקטגורי של קאנט מנסה לומר לנו‬
‫שעלינו להתעלם מהתוצאות של מעשינו‬
‫אם זה הדבר שנכון לעשות.‬
‫מיס בל?‬
‫ההיגיון היה בליבה של הפילוסופיה של קאנט. לא רגשות.‬
‫אז אולי קאנט פחות רלוונטי ממה שנדמה לנו.‬
‫בני אדם מסוגלים לנהוג בהיגיון, אך הם נוטים לפעול על סמך רגשותיהם.‬
‫לכן זה מעניין כל כך.‬
‫העובדה שאנחנו מסוגלים להחליט אחרת היא שמגדירה חוסן מוסרי.‬
‫כן.‬
‫יפה אמרת.‬
‫אוקיי...‬
‫נעבור לפרק הבא.‬
‫מסיבת קבלת הפנים מחרתיים.‬
‫ביליתי חצי מהקיץ בשיחה עם חשמלאים‬
‫ועם אנשי קייטרינג רגשנים.‬
‫אל תשכחי תקליטנים מסטולים.‬
‫צריך להזמין את התקליטנית הפיכחת.‬
‫מה לא נעשה למען קורות החיים שלנו?‬
‫לעזאזל.‬
‫מה?‬
‫שכחתי משהו.‬
‫אני צריכה ללכת למר סאטון. נתראה.‬
‫אוקיי.‬
‫סליחה...‬
‫רובי, אני...‬
‫אני יכול להסביר...‬
‫זה לא מה שזה נראה. רובי!‬
‫מקסטון הול - העולם בינינו‬
‫מבוסס על הרומן מאת מונה קאסטן.‬
‫תמתין פה, פרסי.‬
‫זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫רובי? הכול בסדר?‬
‫רובי?‬
‫טוב, זו הפגישה הראשונה לסמסטר זה של ועדת האירועים.‬
‫איך ההתקדמות עם מסיבת קבלת הפנים?‬
‫- הפוסטרים נתלו. - מושלם.‬
‫דיברתי עם חברת האבטחה ועם הטכנאים.‬
‫הם יספקו את המסך ואת המקרן לסרטון התדמית.‬
‫קירן?‬
‫אני מטפל זה. הוספתי כמה צילומי רחפן מגניבים.‬
‫נהדר.‬
‫לקסינגטון רוצה את נבחרת הלקרוס בסרטון התדמית‬
‫מאחר שהם זכו בתואר השלישי שלהם ברציפות. אני אטפל בתמונות.‬
‫הסרטון יהיה שווה צפייה.‬
‫ג'יימס בופורט מזיע בקלוז-אפ.‬
‫- מה? - ג'יימס בופורט נועץ בך מבטים.‬
‫הוא לא.‬
‫הוא כן. הוא בא לכיוון שלך.‬
‫ג'יימס בופורט מגלם את כל מה שלא בסדר עם העשירים.‬
‫פריבילגיה, יהירות ובורות גדולות יתר על המידה.‬
‫היי.‬
‫עד עכשיו, הייתי מסוגלת לשמור בינינו מרחק של חדר מלא אנשים.‬
‫אני יכול לשאול את החברה שלכם?‬
‫בטח.‬
‫אוקיי.‬
‫רובין, נכון?‬
‫- רובי. - נכון, ידעתי שזה משהו עם רי"ש.‬
‫את יודעת מי אני.‬
‫אם אתה מתכוון לשמך, אז כן.‬
‫אני אחיה של לידיה.‬
‫היא בשיעור הפילוסופיה שלך.‬
‫אני רוצה שתיקחי את זה.‬
‫ותזכרי,‬
‫מה שראית במשרדו של סאטון מעולם לא קרה.‬
‫לא ניתן יותר מ-10,000.‬
‫אם תשתקי עד סוף השנה, נכפיל את הסכום.‬
‫וואו!‬
‫אתה חמור אפילו יותר ממה שחשבתי.‬
‫חכי.‬
‫לא סיימנו כאן.‬
‫אתה מתכוון להציע מזראטי וביצת פברז'ה?‬
‫אני יודע שאת זקוקה לכסף.‬
‫אולי בשביל תיק גב חדש?‬
‫יש לי 17 לירות שטרלינג ו-28 פני בארנק שלי.‬
‫זה יותר ממה שאני צריכה.‬
‫אתה צריך כסף קטן לקפטריה?‬
‫לא?‬
‫אז תחזיר את זה לקרן הנאמנות שלך.‬
‫את רצינית?‬
‫לין מה קרה מקודם? מה הוא רצה?‬
‫להשפיל אותי? אבל אני לא צריכה את הכסף שלו. אני מרוויחה בכוחות בעצמי.‬
‫אנחנו משלימות זו את זו כאחיות.‬
‫- את עשירה ואני יפה. - לא היה לך שיעור מתמטיקה?‬
‫גברת ומזי עברה התמוטטות עצבים כי ויקטור ארגן לה דייט מטינדר.‬
‫סיימנו מוקדם.‬
‫אני יודעת שדברים כאלה גורמים לך להתגעגע לבית הספר הישן שלך.‬
‫בל‬
‫כאמור, זה היה מצחיק.‬
‫- היי. - היי, שתי שדוניות!‬
‫תן לי שתי דקות. אחליף בגדים ממש מהר.‬
‫אל תברחו. הכנו ארוחת ערב.‬
‫רגע, קישוא!‬
‫נו?‬
‫הוא היה נהדר.‬
‫עצוב, אבל נהדר.‬
‫כשקראתי אותו בגילך, הוא שינה את כל עולמי.‬
‫איך "מחברת המוות"?‬
‫- אתה רק באמצע הספר? - סליחה?‬
‫לקח לי חודש להבין איך לקרוא אותו.‬
‫התקדמתי די הרבה.‬
‫אחרי ג'יימס ג'ויס, תגיד תודה שאין בו אלף עמודים.‬
‫- טה-דה! - וואו!‬
‫אמבר, את נראית נהדר!‬
‫כן, זה מלידה.‬
‫- מה לגבי השמלה? - יפה כל כך.‬
‫היא עוד לא גמורה, אבל היא תצא יפה. אולי עם קצת תחרה...‬
‫חכי רגע...‬
‫זאת החולצה שלי.‬
‫היה לך אותה במשך 15 שנים. הוגן שאני אירש אותה עכשיו.‬
‫אוקיי,‬
‫הרמת כוסית לחיי הבנות הגנבות המוכשרות שלנו.‬
‫איך יצאנו טוב כל כך?‬
‫אבא לא עלה למעלה כבר שנים.‬
‫מעלית המדרגות שחברת הביטוח נתנה התקלקלה‬
‫חודשים ספורים לאחר התאונה.‬
‫זה בטח שיגע אותו, אבל הוא לא אמר מילה.‬
‫לכן הוא לא יודע שאני חוסכת כדי לקנות חדשה.‬
‫הרמה עדינה‬
‫אוקספורד‬
‫אני צריכה בחזרה את המסמכים למכתב שלי, אדוני.‬
‫בטח. כמובן.‬
‫כבר כתבתי את מכתב ההמלצה.‬
‫רק את המסמכים, בבקשה.‬
‫אין פה שום דבר שאינו האמת.‬
‫החיים האישיים שלך הם לא ענייני.‬
‫אבל אם מישהו יגלה,‬
‫המכתב שלך יהיה חסר ערך עבורי.‬
‫אמצא מישהו אחר.‬
‫למה שלא תחזרי לסאטון...‬
‫התבלבלתי במסמכים ועכשיו אין לו מספיק זמן.‬
‫- שטויות. - זו הייתה טעות שלי.‬
‫את מתנהגת מוזר מאז ששוחחת עם בופורט.‬
‫מה קרה בין שניכם?‬
‫כלום.‬
‫שום דבר.‬
‫אף אחד מעולם לא העז לבקש המלצה מהמנהל לקסינגטון.‬
‫על זה אני בונה.‬
‫- בואי נחדש את המשא ומתן. - זה נהיה טקס יומי?‬
‫- אם תנסה... - תפסיקי לשחק אותה אימא תרזה.‬
‫מה את רוצה מהמשפחה שלי?‬
‫כרגע, אסתפק בצו הרחקה.‬
‫אימא תרזה הייתה לוקחת את הכסף ונותנת אותו לעניים. אני רק אומרת.‬
‫את חושבת שזה מצחיק?‬
‫לכל אחד יש מחיר.‬
‫מה המחיר שלך?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הרפתקה קטנה עם הבחור הפנוי הכי חתיך בבית הספר?‬
‫זו הפעם הראשונה שאתה פונה לזנות?‬
‫לא התכוונתי לגבות כסף. אני יודע שאין לך הרבה כרגע.‬
‫לך לעזאזל, בופורט.‬
‫זה הרעיון שלך לדיבור ארוטי?‬
‫אם תתקרב עוד צעד אחד,‬
‫אבעט לך בביצים.‬
‫- אז תיגשי ישר לעניין, רובין. - שמי רובי, לעזאזל.‬
‫אין לי את כל היום.‬
‫אם שינית את דעתך, אני לא יודע אם אני עדיין בעניין.‬
‫אנקוב במחיר שלי.‬
‫תתרחק ממני.‬
‫פחות משני מטרים זה כבר קרוב מדי.‬
‫אני לא רוצה שיראו אותי איתך שוב.‬
‫לין לקסינגטון מגיע למשחק. תזדרזי!‬
‫בנים. כולם להתאסף.‬
‫מאחר שרובכם עוזבים לקיימברידג' ולאוקספורד בשנה הבאה,‬
‫זו ההזדמנות האחרונה שלכם לעשות היסטוריה עבור מקסטון הול!‬
‫בשנתיים האחרונות,‬
‫הבחור שלי בופורט וידא שהנבחרת הזאת תתחרה על המוניטין שלה!‬
‫אז צאו לשם ותבעטו בתחת של איסטוויו!‬
‫- מובן? - כן!‬
‫- מקסטון! - הול!‬
‫שלא תעז להתקרב לרדיוס של חמישה מטרים ממקורמק, טוב?‬
‫צאו לשם!‬
‫תניח לזה.‬
‫ברוכים הבאים למשחק השני בין מקסטון הול לאיסטוויו קולג'.‬
‫לאחר המשחק האחרון נגד איסטוויו,‬
‫השאלה היחידה היא האם לנבחרת מקסטון הול...‬
‫מקסטון הול!‬
‫מהר יותר!‬
‫זרוק עכשיו!‬
‫אחת-אפס למקסטון הול.‬
‫מאז השינויים בניהול לפני שני סמסטרים,‬
‫הקבוצה עשתה צעד ענק קדימה.‬
‫המאמן פרימן יכול להתגאות בבחורים.‬
‫אליסטר, לא!‬
‫שחקן, מה אתה עושה?‬
‫מקורמק, חתיכת מניאק.‬
‫להירגע!‬
‫ברור שזה מוגזם.‬
‫מה אמרתי לך?‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫הוא כמעט שבר את המפרקת של קש במשחק האחרון.‬
‫- זה הגיע לו. - אלינגטון!‬
‫רד מהמגרש!‬
‫מייד!‬
‫מקורמק מקבל טיפול רפואי ואלינגטון חזר לספסל.‬
‫נראה שהאווירה שוב נרגעה. המשחק ממשיך.‬
‫אפשר לראות לפי ההרכב...‬
‫מקסטון הול! מקסטון הול! מקסטון הול!‬
‫אם את מחפשת את המגרש, הוא מאחורייך.‬
‫תודה.‬
‫אבל באתי רק בשביל ההיאבקות.‬
‫רציתי להחטיף למקורמק עוד, אבל השופטת הייתה מהירה מדי.‬
‫אם היא תצטרף לאיסטוויו, עוד יש להם סיכוי.‬
‫קדימה, בופורט!‬
‫אליסטר.‬
‫אני יכול לראות שאת חובבת לקרוס מושבעת.‬
‫כן, אני מגיעה לכל המשחקים. לא שמת לב?‬
‫אני תמיד קצת עסוק על המגרש.‬
‫עסוק בלתת מכות ליריבים?‬
‫שנצלם תמונה שלך?‬
‫אולי פה?‬
‫זהירות!‬
‫היה לי לעונג, אליסטר.‬
‫נהדר. עוד חיוך אחד?‬
‫אדוני, יש לך דקה?‬
‫אני עסוק, מיס בל.‬
‫זה ייקח רק שתי דקות.‬
‫תהיתי אם תוכל לכתוב לי מכתב המלצה לאוקספורד.‬
‫כבר היית צריכה לטפל בזה.‬
‫אתה הממליץ הטוב ביותר בבית הספר. חשבתי שלפחות אבדוק אם יש לך זמן.‬
‫שנינו יודעים שאת תלמידה למופת.‬
‫אבל זה לא מספיק בשביל המלצה בעלת משמעות. לא לאוקספורד.‬
‫כשאני חושב על זה,‬
‫לא ממש שמתי לב אלייך בשנתיים האחרונות, מיס בל.‬
‫את יודעת למה זה כך?‬
‫אני יושבת ראש ועדת האירועים השנה יחד עם לין ואנג.‬
‫נכון.‬
‫איך הולך עם מסיבת קבלת הפנים?‬
‫ההכנות בעיצומן.‬
‫המסיבה הזאת‬
‫היא הרושם הראשוני שהתלמידים החדשים והוריהם מקבלים מאיתנו.‬
‫הם משלמים עשרות אלפי ליש"ט מדי שנה.‬
‫השנה יש לנו כמה תלמידים חדשים בולטים.‬
‫- חשוב שהמסיבה תלך כשורה. - אני מבינה, אדוני.‬
‫אם תוכיחי שאת ראשת צוות טובה והכול ילך כשורה...‬
‫אכתוב לך מכתב המלצה.‬
‫מיס בל.‬
‫תוכלי לעשות לי טובה?‬
‫צאי לי מהתמונה.‬
‫יש!‬
‫מהר, הבט לכאן.‬
‫מה רצית מאליסטר?‬
‫כלום.‬
‫למה?‬
‫אני לא יודע מה את מתכננת, בל.‬
‫ולא אכפת לי.‬
‫מישהי כמוך לא יכולה לגעת באנשים כמונו.‬
‫את כלומניקית שבאה מחור נידח חסר שם,‬
‫ואין לך כסף או קשרים.‬
‫אז תעשי מה שבא לך.‬
‫רשימת מטלות‬
‫עברת בחשאי לנבחרת הרוגבי?‬
‫אחת עשרה-חמש.‬
‫הצלחה מודדים לפי שיפורים, לא לפי ניצחונות.‬
‫אפלטון?‬
‫טייגר וודס.‬
‫מה את יודעת על רובי בל?‬
‫כלום. רק שהיא יושבת ראש ועדת האירועים המטופשת.‬
‫זאת שמארגנת מסיבות בבית הספר?‬
‫סאטון שומר על שתיקה?‬
‫כן.‬
‫כאילו מעולם לא הייתי קיימת.‬
‫זה נכון.‬
‫בופורט‬
‫הפיל הוא אחת החיות החזקות ביותר.‬
‫וזו הסיבה שהמטאפורה של הפיל הכבול‬
‫תמיד ריתקה אותי.‬
‫פיל יכול בקלות לעקור מהאדמה את היתד שאליה הוא כבול.‬
‫אבל לא משנה כמה הוא גדול וחזק,‬
‫אמונתו שהוא חסר אונים‬
‫מחזיקה אותו כבול במקום.‬
‫בני אדם אינם שונים ממנו.‬
‫הפחדים והדעות הקדומות שלנו מונעים מאיתנו‬
‫לממש את מלוא הפוטנציאל שלנו.‬
‫לעקוב אחר החלומות שלנו.‬
‫למזלי, אני יודעת שרק יתד קטנה מחזיקה אותי.‬
‫ואני מנסה למשוך אותה החוצה, לאט לאט.‬
‫קצת יותר מדי שנה בשנה.‬
‫לא אתן לעצמי להיות שוב כבולה ליתד.‬
‫ודאי שלא בידי מישהו כמו ג'יימס בופורט.‬
‫ברוכים הבאים למקסטון הול‬
‫מקסטון הול‬
‫הערב הזה הוא כל מה שעומד ביני לבין מכתב ההמלצה לאוקספורד.‬
‫ואני מתכוונת לוודא שהכול,‬
‫אבל הכול, ילך חלק.‬
‫שיהיה לכם ערב נהדר.‬
‫אני אעשה הכול למען אירוע עלוב.‬
‫- שנעלה, חבר'ה? - כן, תזדרז.‬
‫לכל המעריצים שלי, נתראה מאוחר יותר!‬
‫אני יכול...‬
‫לדבר איתך לרגע?‬
‫מה שראית היה...‬
‫לא מקובל בעליל.‬
‫ידעתי שבסתר, אתה בקטע של ברונטיות.‬
‫אבל זה לא מה שנדמה לך.‬
‫מיס בופורט ואני לא הכרנו כמורה ותלמידה.‬
‫הכרנו זה את זה לפני...‬
‫- אדוני, זה לא עניי... - זה לא יקרה שוב.‬
‫אני רוצה שתדעי שאני מצטער שהכנסתי אותך למצב הזה...‬
‫מיס בל.‬
‫ברכותיי.‬
‫כך בדיוק דמיינתי את המסיבה.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫תודה, זה מספיק.‬
‫רובי!‬
‫היי! כבי את המוזיקה!‬
‫כבי את המוזיקה!‬
‫"המסיבה שלי הרוסה! חרא!"‬
‫בואו נלך, חבר'ה.‬
‫היי, רובין. הכול בסדר?‬
‫אתה יודע כמה אנשים עבדו כמו חמורים למען מסיבה הזאת?‬
‫לא רצית שאני אתפשט, אז חשבתי שהבחורים האלה הם יותר הטיפוס שלך.‬
‫אם אני לא יכול לגרום לך לסתום את הפה,‬
‫אז אוודא שאף אחד לא יאמין לך כשתפתחי אותו.‬
‫היי,‬
‫לקסינגטון רוצה לדבר איתכם.‬
‫עם שניכם.‬
‫שניכם אכזבתם אותי הערב.‬
‫לאין שיעור.‬
‫אתה יכול להפסיק עם הזחיחות, מר בופורט.‬
‫ראו אותך משלם לתקליטנית.‬
‫אופס.‬
‫אתה מושעה מנבחרת הלקרוס.‬
‫ואני לא אכתוב לך מכתב המלצה.‬
‫ציפיתי שהאירוע הזה יהיה בשליטתך,‬
‫כיושבת ראש ועדת האירועים.‬
‫הודות למתיחה הקטנה של מר בופורט,‬
‫אני לא יכול לערוב לכישורים הארגוניים שלך.‬
‫אלא אם כן...‬
‫יש עוד משהו שאני צריך לדעת בנוגע למצב הזה.‬
‫בנוגע אלייך.‬
‫או למר בופורט.‬
‫לא, אדוני.‬
‫אני מבינה שעליי להשתפר, ואני לוקחת זאת ברצינות.‬
‫אז תוכל לסמוך עליי בערב הגאלה לתורמים הקרוב.‬
‫תהיה לך הזדמנות נוספת לגבש דעה בנוגע לכישורים הארגוניים שלי.‬
‫קטסטרופה שכזו‬
‫לא יכולה להישנות.‬
‫מה שקרה הערב לא יחזור על עצמו.‬
‫לא במשמרת שלי.‬
‫אם כך,‬
‫מר בופורט‬
‫יכול להשקיע את הזמן שהתפנה לו בוועדת האירועים‬
‫כדי לכפר על המעידה שלו.‬
‫ושניכם, שהכתמתם את המוניטין של מוסד זה,‬
‫תשיבו אותו על כנו עם ערב גאלה מושלם‬
‫עד לפרט האחרון.‬
‫לאחר מכן נראה לגבי מכתב ההמלצה שלך, מיס בל.‬
‫- הוא יהיר ולא אמין! אני לא יכולה... - אני לא מתכנן מסיבות! אבא שלי...‬
‫- אני מקווה שאתה מרוצה. - יותר משועשע.‬
‫כאילו אתן למישהי כמוך לתת לי הוראות.‬
‫- כי אתה בן למשפחת בופורט, נכון? - כן. בדיוק.‬
‫אתה יכול לאיים כמה שתרצה. אני לא מפחדת ממך.‬
‫אני עושה עבודה מעולה בוועדה, ואתה לא תהרוס את ההזדמנות שלי להתקבל לאוקספורד.‬
‫אז...‬
‫תעשה מה שבא לך.‬
‫את רוצה מלחמה, רובי בל?‬
‫קיבלת אותה.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור כרמל‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬