PERSONAJELE, FIRMELE ȘI LOCURILE SUNT FICTIVE
FILMAREA COPIILOR S-A FĂCUT REGULAMENTAR
Cred că ne afundăm și mai mult. Sigur nu merge GPS-ul aici?
Drept să zic, mi-a murit bateria. Telefonul dumitale mai merge?
Dacă mai aveam baterie, o sunam pe Ah-young.
E descărcat, de asta nu pot.
Da, firește…
Nicio grijă, găsim noi drumul înapoi! Toate cărările sunt legate între ele.
- Faci pe viteazul? - Pământul e rotund.
- Mi-e să nu dăm peste ceva înfricoșător. - Ce ți-a venit să spui așa ceva?
Stați nemișcați!
Nu vă uitați în ochii lui și nu vă întoarceți cu spatele!
Pis-pis!
„Pis-pis”?
Nu vă mișcați!
Pis-pis! Ce pisoi cuminte…
Unu…
doi…
Zâmbește!
La naiba!
Fugiți!
Unde alergăm așa?
Aoleu!
Doamnă Kang, ești teafără?
Un tigru! Am realizat o capodoperă! Incredibil, am fotografiat un tigru!
- Mă scuzați… Vă simțiți bine? - Am fotografiat un tigru!
Da…
Barba…
Mă scuzați, sunteți cumva Shin Hyeon-jae?
Mă cunoașteți?
Am încercat toată ziua să vă dăm de urmă.
Serios? Am căutat noi locuri unde să-mi instalez aparatul.
Chiar a apărut un tigru! E o adevărată minune!
Mulțumim! Dacă nu erați dv., ajungeam în burta tigrului.
Eu ar trebui să vă mulțumesc.
Primisem un pont de la cineva. Dar un tigru în provincia Gangwon?
De unul singur n-aș fi scăpat cu viață, darămite să-l fotografiez.
M-ați ajutat să-mi împlinesc visul! Cum pot să vă răsplătesc?
- De fapt, vrem să vă rugăm ceva. - Spuneți! Fac orice.
Să vă întâlniți cu doamna Gu!
A pățit Mi-rae ceva?
Înțeleg că nu știați…
Mulțumesc pentru cafea!
Dacă aveți nevoie de ceva, să-mi spuneți.
- Da, domnule. - Eu plec.
Deci de asta era aici…
Mulțumesc!
Și doamna Gu ne-a dat ceva cald de băut.
Așa e. Dacă stau să mă gândesc, semănați foarte mult.
Da, păi…
Nu suntem un cuplu ca toate celelalte.
Avem o înfățișare mai neobișnuită și umblăm după ce nu există.
Probabil de asta ne-am îndrăgostit de cum ne-am văzut.
Înțeleg.
Dar iată cum am ajuns…
Mi-rae crede în ce zic cărțile de tarot, dar nu și în existența tigrilor sălbatici.
Ciudat, nu?
Crede în lucruri ce nu pot fi demonstrate, dar în mine nu poate crede.
Pentru că nu-i pot oferi dovezi.
Dar acum puteți!
Poate se răzgândește dacă-i arătați poza.
Nu.
Cred că e deja prea târziu. Dacă mă văd cu Mi-rae…
mă tem că chiar divorțăm.
Dacă bagi într-o cutie o pisică și o fiolă cu otravă care se poate sparge oricând,
pisica e moartă sau vie?
Păi…
Nu știu ce să zic… Habar n-am.
Tocmai.
N-ai de unde să știi.
Trebuie să deschizi cutia ca să vezi.
Înțeleg.
N-o să știu ce-o să se întâmple…
dacă nu mă văd cu Mi-rae.
Mi-e teamă.
Dar așa o să fac.
O să mă văd cu ea.
Bine!
Am impresia că am visat.
Te-aș crede dacă mi-ai zice că a fost doar un vis.
„Un vis”?
Mi-ai zis să vin imediat la Gorangae. Ce-ați visat de-ați apărut abia acum?
- Așa e… Am uitat că te-am sunat. - Ai uitat?
Am dat peste un tigru.
Un tigru? Aha, acum se leagă toate!
De ce nu te chinui să minți mai bine?
Drept cine mă iei?
- Un tigru? Pe bune? - Ăsta e adevărul.
L-am găsit și pe Shin Hyeon-jae.
De ce lucrezi fără să ai un plan sau o strategie? Ești impulsiv.
A fost ideea mea.
Ne-am gândit că putem împiedica divorțul dacă ne vedem cu ei, doamnă Jeon.
Cu ce drept ți-ai chemat colegii în provincia Gangwon?
Pe dumneata nu te-am chemat, doamnă Jeon.
Sunt moartă de oboseală!
- Am căutat peste tot, dar degeaba. - Nu e aici.
Ce caută doamna Jeon aici?
Am senzația că sunt un musafir nepoftit.
Am invitat-o eu.
Doar face parte din echipă.
Ne întoarcem?
- Nu, e prea obositor. Dormim aici. - Bine atunci.
Pereche…
Și noi tot pereche.
- E mâna destinului! - Ba nu e.
- Eu o să dorm în mașină. Să te odihnești! - Stai! Mulțumesc pentru haină.
Dormiți voi, fetele, în casă. Hai să mergem!
- Ce e? - Hai!
- Unde? - Să plecăm de-aici.
Sunt frântă!
Gata!
Ce cauți aici?
Măcar să dorm undeva dacă tot m-ai chemat.
Întoarce-te la Seul!
Am făcut cinci ore pe drum, cum să plec imediat?
Îți place de mine?
De asta o să dorm cu tine.
Mersi, derbedeule!
- Unde pleci? - Dormi!
Ce tupeu!
Ce-i cu mine?
Vrei să te spovedești? Mergi la preot!
N-am păcătuit încă, deci nu e spovedanie.
Atunci despre ce e vorba?
Vreau un sfat.
- Alege! - Ce?
Ca prieten, ca Homo sapiens, ca inteligență artificială…
Sau patru…
ca fost soț.
- Mă culc. - Patru.
Ce faci aici?
Nu dormi?
Nu dorm bine cu oameni în jur, mai ales dacă sunt femei.
Scuze că te-am făcut să vii până aici.
Îți place?
- Vrei să ne uităm împreună? Acolo… - Nu la asta mă refer.
Compania domnului Noh.
Nu ți-am spus amândoi că l-am găsit pe Shin Hyeon-jae?
Da, tigrul…
Uitasem de Shin Hyeon-jae. M-a impresionat tigrul.
Scuze dacă te-am jignit.
- Îți ceri repede scuze. - Fac totul repede.
M-am măritat repede, am divorțat repede…
Și la serviciu sunt rapidă.
Faci să pară totul foarte ușor.
Serios?
Asta nu înseamnă că nu muncesc.
Scuze, n-am vrut să te ofensez.
Mie mi se pare totul greu.
Poate de asta
nu e de mine.
- Mă refer la tricotat. - La tricotat?
Ia prea mult timp, e grosolan și nu-mi iese ca lumea.
E mare bătaie de cap și e frustrant.
O să fac ca și până acum și o să iau tricotaje de la magazine de firmă.
Și dumneata?
O să termin de tricotat.
Serios?
Dar o să dureze mult.
Poate, dar o să iasă ceva trainic.
Înțeleg așadar că renunți. Atunci iau eu verdele.
A durat de când s-au ofilit florile până să ruginească frunzele.
- N-am rezistat nici măcar un anotimp. - Durata nu e totul.
Poate, dar e totuși importantă.
A fost o relație intensă, dar fragilă.
- N-a ținut. - E trist.
Da… Nici pentru mine n-a fost plăcut.
- Sigur s-a terminat? - Da.
Și ea crede la fel?
- Pentru mine cel puțin s-a terminat. - Pari sigur.
Nu mi-a fost ușor.
Nici mie nu-mi e.
Știu…
De asta mi-e teamă.
Trebuie să aduc iar vorba de pisica lui Schrödinger?
Nu e musai să deschizi cutia.
Dacă se schimbă anotimpurile și tot nu poți s-o deschizi,
vino iar să-mi ceri sfatul.
Atunci o să-ți cer sfatul ca prieten.
Ca prieten ți-am vorbit și acum.
An Jeon-man…
Ce e?
O să-ți fiu mereu prieten.
Aoleu, ce târziu s-a făcut!
ASIGURĂRI PLUS
K… H…
MESAJ NOU
- Sărim peste politețuri. - Da, doamnă.
Bună dimineața!
Ați luat micul-dejun?
Întreb ca fostă-fostă-fostă soție.
Ce e între voi?
Între noi doi?
Ne știm de mici.
- Doamnă… - Da, așa e.
V-am adus cambulă fermentată cu mei, ssambap cu frunze de varză și orez.
E o specialitate din provincia Gangwon.
Mănâncă!
- Nu, mulțumesc! - Gura mare!
Ce naiba?
- Cum e la gust? - O bunătate!
E bun, nu-i așa?
- Un deliciu! - Da.
- Mai e? - Înăuntru.
- Mai adu! - Imediat.
Mulțumesc că ați venit!
- Mi-ați găsit soțul? - Da.
- Unde e? - Așteaptă la banca de lângă pin.
Vino!
Nu putem decât să așteptăm.
- Așteptăm și sperăm să se deschidă cutia. - Dacă se deschide și ajung la divorț?
Păi…
Le dăm să mănânce cambulă fermentată și ssambap cu varză.
- Serios? - Da!
- Genială idee! - Pe bune?
- Mai vreau! - Mi-e foame.
- Și mie! - Să mai mâncăm?
Eu…
Chestia e că…
Am văzut un tigru!
Poftim?
M-am săturat de tigrul ăla nenorocit!
Am bătut atâta drum, dar tot tigrul e mai important.
Trebuia să mă aștept…
M-am săturat!
Vin!
- De ce nu vin împreună? - A ieșit prost?
- Ați lămurit lucrurile? - Vreau ceremonia.
Pentru el contează mai mult tigrii.
- M-am convins că am luat decizia bună. - Nu, așteptați puțin!
Domnule Shin, vorbiți cu dânsa!
Nu, vă rog!
- Ce faceți? - Stați!
Îmi cer scuze!
Vă rog, mai încercați o dată!
- Îmi cer scuze! - Ce faceți?
- De ce faceți așa ceva? - Scuze, doamnă!
- Îmi cer scuze! - Stați!
Scuze!
Trebuie să spuneți tot ce aveți pe suflet, ca alte cupluri căsătorite.
Îmi cer scuze!
- Care-i treaba? Plecăm? - Ce se întâmplă?
- Hai să mergem! - Doamnă Jeon!
Mi-rae…
Iar vrei să vorbești despre nenorocitul ăla de tigru?
Da, are legătură cu tigrul. Dar…
Voiam să-ți dovedesc.
Să-ți arăt că într-adevăr există, deși ți se pare ireal.
Nu ți-am cerut să-mi dovedești. Eu doar…
Nu mai voiam să fiu singură.
Mereu plecai după altceva. Eu eram lângă tine, dar nu contam.
Voiam să-ți arăt ca să mă apreciezi.
Speram că, dacă-mi apreciază întreaga lume fotografiile, o să mă apreciezi și tu.
Să te apreciez?
Mi-ai întins mâna când voiam să renunț, deși nu ne cunoșteam.
În clipa când te-am luat de mână,
te-am apreciat.
Așa că am sperat
că n-o să mă mai simt niciodată singură.
Nu…
Îmi pare rău!
Îmi pare rău că te-ai simțit singură.
Chiar n-am știut… De ce nu mi-ai spus?
N-am vrut să recunosc că am decis greșit.
Doar știi ce mândră sunt.
V-am adus cambulă fermentată cu mei, ssambap cu frunze de varză și orez.
Gustați!
- Mulțumesc! - Cu plăcere.
E o specialitate din provincia Gangwon.
- Da, mulțumesc. - Gustați repede!
- Repede! - Bine.
Mănâncă?
E bun, nu?
Un deliciu, nu-i așa?
Mai am! Să-mi spuneți dacă mai vreți.
- Fir-ar să fie! - Auziți?
Mă întrebam dacă ai vrea să vezi poza cu tigrul.
Bine, hai!
O clipă!
Vezi? A pomenit de tigru!
- Chiar l-am văzut! - Zău?
Poftim!
- Ți se pare ridicol, nu? - Doar știi…
Dar măcar e tigru.
Felicitări!
- Atunci… - Eu mă duc înapoi.
Stați așa!
Vă place…?
Vai, a rămas o mulțime de mâncare!
Masa a fost pregătită cu mult efort. Ce-ar fi să terminați de mâncat?
V-am mai pregătit ceva ce încă n-ați văzut.
E gata curând. Între timp mâncați!
- Eu plec… - Nu!
Nu, mâncați liniștiți!
- De fapt, noi… - Nu vă grăbiți!
- Ce faci? - Haideți!
- Hai, doamnă Jeon! - Stai!
Poți să mai rămâi puțin?
- Ce se întâmplă? - Ce e?
- Parcă se impune să facem ceva. - Ce ziceam eu? Ești impulsiv.
Îi lăsăm pur și simplu să divorțeze?
- I-am ajutat cât am putut. - Fir-ar să fie!
- O ceremonie de continuare! - Poftim?
Nu de divorț, ci de continuare!
Care să-i încurajeze să continue căsnicia. Ca o reînnoire a jurămintelor!
Cum organizezi așa ceva?
Reușim până la sfârșitul zilei?
Să coste sub 30.000 de woni.
E foarte greu!
- Ești căpetenia satului. - Da…
Soții au fost de acord cu ceremonia.
- Oare eu am trăit așa ceva? - Normal!
Îmi vine să mă mărit din nou!
Poți să le legi așa.
Bravo!
Arată superb!
Încă unul!
Lasă-mă pe mine!
- Nu e cazul. - Lasă!
Am crescut nouă copii în casa asta.
Poate vi se pare de necrezut, dar am avut o nuntă modernă.
- Ce frumoasă e! - Îmi amintește de soțul meu.
- Sunteți căsătoriți, nu? - Poftiți?
- Nu suntem! - Nu!
„Nu e vina ta. Nimic nu e întâmplător pe lume.”
Asta e baza oricărei conviețuiri.
Știți cine e cel mai nefericit om?
Acela care nu are pe nimeni care să-l ridice când cade.
De asta trăiesc oamenii împreună,
ca să aibă pe cineva alături care să-i ajute la greu.
- Așa e, doamnă. - Da…
Mulțumesc!
M-au trimis în Germania ca miner. Nevastă-mea era asistentă.
Acolo mi-am făcut de comandă costumul ăsta pentru nuntă.
„Glück Auf.”
„Noroc și să vii sănătos sus!”, asta înseamnă.
L-a brodat nevastă-mea, în speranța că o să mă întorc viu.
Nu știu de ce m-am purtat așa de urât cu ea…
Nu m-ar fi costat nimic să-i vorbesc frumos.
Fiți buni unul cu celălalt cât puteți, ca să nu vă pară rău mai târziu.
Am înțeles.
Sosește mireasa!
Vă mulțumesc tuturor că luați parte la această ceremonie de continuare!
Poate e deplasat din partea mea, dar vreau să spun câteva cuvinte.
Satul nostru supraviețuiește neîmpotrivindu-se vânturilor.
Nu e ușor să lucrezi pământul și să culegi pe un versant de munte, unde e frig.
Recolta noastră pare sărăcăcioasă față de cea de la câmpie.
Dar culturile noastre sunt gustoase.
E darul neașteptat pe care ni-l fac condițiile potrivnice.
Am înțeles când m-am apucat de agricultură că până și ceața și bruma sunt importante.
Așa cum varza străpunge solul pietros ca să crească,
sper să depășiți și voi toate piedicile care vi se vor ivi în cale.
- Casă de piatră! - Să fiți fericiți!
Felicitări!
- Arătați superb! - Felicitări!
- Felicitări!
Ce frumoși sunteți!
- Multă fericire! - Felicitări!
O să se țină de mână și o să fie iar tovarăși de drum, nu?
Cred că e bine.
Ce anume? Că sunt iar împreună?
E bine să te poți îndoi. Te simți liber, dar în același timp ai stabilitate.
Să ai un partener care să-ți fie reazem și când te simți pierdut…
Doar cei norocoși au parte de asta, nu?
Să facem o poză ca să marcăm evenimentul!
Unu, doi, trei!
- Haide! - Nu, mulțumesc.
Vino!
Nu ți-am zis, dar, când ți-am întins mâna,
intenționam de fapt să renunț, pentru că mi-era prea greu.
Plecasem fără mare tragere de inimă.
Am reușit să rezist până la final fiindcă te-am cunoscut pe tine.
Nu mă așteptam.
Te credeam un bărbat aventuros. Doar umbli după tigri!
Păi…
Drept să spun…
Eu…
sunt un laș.
M-am prefăcut.
- Ții minte piatra de hotar cu cochilii? - Da, bineînțeles.
- Acolo m-ai găsit plângând. - Drum bun!
Atârnau pantofi de crengile eucaliptului.
Ne-am tot întrebat cum au reușit să-i agațe în vârf.
„Bine ați venit!”
- Așa scria în coreeană pe zid. - Ții minte?
Da, bineînțeles.
Erau cuvinte în tot felul de limbi, dar tu ai găsit coreeana.
Cum să uit așa ceva?
Sunt amintirile noastre comune.
Da, sunt limbajul nostru secret.
O să ne amintim…
și aceste clipe, nu?
Ne amintim deja.
Vreau să-mi promiți ceva.
Să nu-ți lași barbă! Sunt obsedată de aspectul fizic.
Mulțumesc!
Pari disperată să evadezi.
- Mă ajuți să fug de aici? - Da, sigur!
Du-mă la un hotel la zece minute de aici.
Poftim? Ce-ai spus?
Trebuie să dorm.
Sigur ceremonia de continuare costă mai puțin de 30.000 de woni?
Da, au pus toți sătenii umărul.
Hârtia pentru confetti a costat 2700.
Gustările pentru copii, 7800. Băuturile, 16.200 de woni.
- În total, am cheltuit 26.700 de woni. - Deci mai avem 3300. Foarte bine!
- Vrei banii rămași? - Ce să fac cu ei?
Îți cumperi mâncare de la minimarket. Două trigoane de gimbap și o cafea.
Păstrează restul! Mâncăm împreună.
Conduc eu acum. Dumneata ai condus pe drum încoace.
Mi se pare echitabil.
Doi, trei… și!
- Nu vă deranjați! - Facem noi!
- Terminăm noi, deci puteți pleca. - Da, puteți să mergeți.
- Și doamna Jeon? - A plecat adineauri cu domnul An.
Facem noi restul.
- Hai! Am impresia că le stăm în cale. - Ai dreptate. Bine, noi o să plecăm.
- Spor la treabă! - Pa!
După ce terminați treaba, să le faci cinste sătenilor.
Cardul dumitale? E bine să ai salariu mare!
- Mulțumesc! - Cu plăcere.
- Mulțumesc! - Să mergem!
Bine.
- Câte stele are? - Trei.
Doar trei?
A trebuit să aleg între distanță și stele. E unul de patru stele la 45 de minute.
Ne întoarcem la Seul?
- Rămâne cel de trei stele. - Bine.
Cărțile de tarot au spus adevărul. Au prezis că o să ai succes.
De fapt…
- Nu asta întrebasem. - Poftim? Nu asta?
Atunci ce anume?
Nu-ți spun!
Pe bune?
- Îți spun când aflu rezultatul. - Zău așa…
Nu! Îți spun dacă reușesc.
Bine…
Ce întrebare așa de importantă ai pus? Să vedem dacă se adeverește sau nu.
La sfârșitul unei zile istovitoare, ce-ar fi să vă relaxați cu mine?
Noapte bună!
Bună seara! Sunt gazda dv., Park Ji-yoon.
- Poftim! - Mulțumesc.
MAGAZINUL GENERAL HASONG
- E călduț în seara asta. - Da, așa e.
M-ai dezamăgit puțin mai devreme.
Întreb ca fostă-fostă-fostă soție.
- Ce e între voi? - Între noi doi?
Ne știm de mici.
- Doamnă… - Da, așa e.
Nu contează.
E emoționant.
Stelele strălucesc…
Sunt ca un brad de Crăciun!
Cum era Crăciunul când erai mică?
- Mi se părea rece. - Rece?
Familia mea nu sărbătorea Crăciunul așa cum trebuia.
Nu aveam ornamente strălucitoare.
Era liniște.
Părinții mei nu se împăcau bine.
În copilărie eram tristă din cauza asta, dar între timp mi-a trecut.
Ce-ar fi să împodobești bradul anul ăsta?
La cum e situația acasă, nu se cuvine.
Un telefon public!
- E de pe vremuri! - Da, știu. Oare mai funcționează?
Nu merge.
Alo?
- Pe cine suni? - Pe Han-deul din viitor.
Vorbește liniștită, nu te jena de mine.
Alo?
Bună! Sunt eu, Han-deul din prezent.
Deci…
Ai reușit?
Sună-l pe Ki-jun din viitor!
Bine.
Trec prin spate.
Formez numărul…
Alo?
Bună, Noh Ki-jun!
Ține minte ziua de azi.
Ceva mai bun n-ai găsit?
Arată mai bine decât în poze. O să cer cheile.
- Poftiți! - Mulțumesc!
Ne spuneți părerea dv.?
Sărim peste politețuri.
- Bine. Ne vedem în față. - De acord.
- Poftiți cardul! Asta e tot. - Mulțumesc!
PĂREREA CLIENTULUI
ATENȚIE! AU FOST VĂZUȚI TIGRI
DACĂ VEDEȚI UN TIGRU, NU VĂ APROPIAȚI DE EL
FACEȚI POZE DOAR CA DOVADĂ
- Cred că ți-e somn. - Da, păi…
Să mă liniștesc…
N este egal
cu R* ori Fp ori Ne ori Fl ori Fi ori Fc ori L.
- Ce formulă spui acolo? - Ecuația lui Drake.
Estimează probabilitatea de a întâlni extratereștri.
- Există așa formulă? Savanții ăștia… - Există formule pentru tot!
În baza ei s-a calculat probabilitatea de a-ți întâlni sufletul-pereche.
Serios?
- Și care e probabilitatea? - 0,00034%.
Asta înseamnă de fapt că nu există suflete-pereche.
Nu e adevărat!
Probabilitatea nu e zero.
M-am tot gândit…
Ce părere ai?
Probabilitatea nu e 0% nici în situația de față.
Vrei să stai la mine?
Mută-te la mine!
MULȚUMIRI LUI HAN SEON-HWA ȘI KWAK SI-YANG PENTRU PARTICIPARE
Veniți împreună la serviciu?
Înseamnă că sunt mai mult decât simpli colegi.
- Ce zici, dle An? - Cum ai știut că-s eu?
- Ești adorabil în clipa asta. - Atunci nu există scăpare.
Nu suport chestiile complicate!
A depus cerere de despăgubire.
- Cum? - Au semnat și sunt la judecătorie!
Trebuie s-o facem să se răzgândească.
- Vreți să mergeți la terapie de cuplu? - Nu, divorțez!
Să vedem întâi care e situația.
Cum de sunteți așa forțos?
Alo? Vai, doamnă Choi!
Nu sunt sigur…
- Dar cred că are pe altcineva. - O amantă?
Dacă nu putem opri divorțul… Obiectul asigurării.
„Asiguratul nu poate fi implicat într-o relație extraconjugală.”
Declarăm contractul nul.
Chiar e musai? A decis să divorțeze, e și așa foarte afectată.
Trebuie, ca să aibă succes proiectul.
Subtitrarea: Diana Lupu