A FILMBEN LÁTHATÓ SZEMÉLYEK, SZERVEZETEK ÉS HELYEK KITALÁLTAK,
A GYERMEKSZEREPLŐK KAPCSÁN MINDEN ELŐÍRÁS BETARTÁSRA KERÜLT.
Szerintem egyre beljebb megyünk az erdőbe.
Biztos, hogy a GPS itt nem működik?
Ami azt illeti,
rég lemerült a telefonom.
Hát a tiéd?
Ha nem merült volna le, már rég felhívtam volna Ah-youngot.
Azért nem használom, mert lemerült.
Igen, persze.
Ne aggódj! Visszatalálunk.
Az ösvények találkoznak.
-Ne játszd az eszed! -Mert a Föld gömbölyű.
Félek, hogy valami ijesztőbe botlunk.
Most komolyan! Miért mondasz ilyeneket?
Meg ne moccanj!
Ne nézz a szemébe!
Nehogy hátat fordíts neki!
Hé, cicuska!
„Cicuska?”
Ne mozduljanak!
Jó cica. Szép cica.
Egy…
Kettő…
Mondd, csíz!
A fenébe!
Futás!
Hová megyünk?
Anyu!
Kang!
Kang, jól vagy?
Egy tigris!
Nem hiszem el, hogy én lőttem ezt a mesteri fotót!
Lefényképeztem egy tigrist!
Elnézést! Jól van?
Lefényképeztem egy tigrist.
Igen.
A szakálla…
Elnézést!
Ön Shin Hyeon-jae úr?
Ismer engem?
Történetesen egész nap önt kerestük, Shin úr.
Igazán?
Új leshelyek után kutattam.
El sem hiszem, hogy egy tigris előbújt.
Ez kész csoda.
Köszönjük, uram. Ön nélkül tigriseledel lett volna belőlünk.
Én tartozom köszönettel.
Fülest kaptam, azért jöttem ide.
Tigris Gangwon tartományban!
Egyedül nem éltem volna túl a találkozást, pláne nem tudtam volna lefotózni.
Valóra váltották életem álmát. Hogyan köszönhetném meg?
Ami azt illeti, kérnénk öntől egy szívességet.
Ki vele! Megteszem.
Kérem, találkozzon Gu kisasszonnyal!
Történt valami Mi-raevel?
Szóval nem tud semmiről.
Köszönöm a kávét.
Ha bármire szükségük van, csak szóljanak!
-Igen, uram. -Most megyek.
Szóval ezért volt itt.
Köszönöm.
Gu kisasszony is megkínált minket meleg innivalóval.
Igen, tényleg.
Ha belegondolok, hasonlítanak egymásra.
Igen, hát…
Nem vagyunk szokványos házaspár.
A külsőnk nem megszokott,
és mindketten a valóságon túl kutatunk.
Gondolom, ezért szerettünk egymásba első látásra.
Értem.
Mégis így alakult.
A nejem hisz a tarot-kártyák jóslatában, de a vadon élő tigrisek létezésében nem.
Vicces, nem?
Olyasmikben hisz, amikre nincs bizonyíték,
bennem mégsem tud,
mert nem tudok bizonyítékkal szolgálni.
Most már tud.
Talán meggondolja magát, ha megmutatja neki azt a képet.
Nem.
Szerintem ahhoz már túl késő.
Ha most láthatnám Mi-raet…
attól félek, elválnánk.
Ha egy macskát egy bármelyik pillanatban
felnyíló méregfiolával beletesz egy lezárt dobozba,
a macska vajon élő vagy halott?
Nos…
Nem tudom.
Ugye?
Nem tudni.
Míg fel nem nyitjuk a dobozt.
Értem.
Nem tudhatom, mit hoz a jövő…
hacsak nem találkozom Mi-raevel.
Attól tartok…
De találkozni…
fogok Mi-raevel.
Oké.
Olyan, mintha álmodtam volna.
Igen. Ha azt mondanád, hogy csak álom volt, el is hinném.
„Egy álom?”
Azt mondtad, hogy azonnal jöjjek Gorangae faluba.
Mégis miről álmodoztatok, hogy ott sem vagytok?
Igaz is. Elfelejtettem, hogy idehívtalak.
Elfelejtetted?
Mert összefutottunk egy tigrissel.
Egy tigrissel?
Értem. Szóval tigrist láttatok.
Nem tudnál ennél jobb hazugsággal előállni?
Minek nézel?
Most komolyan! Egy tigris?
Ez az igazság.
És megtaláltuk Shin Hyeon-jae urat.
Miért így dolgozol?
Se terv, se stratégia. Hirtelen ötletek vezérelnek.
Én javasoltam az utat.
Úgy véltük, csak személyes találkozóval előzhetjük meg a válást.
Főnök.
Milyen alapon rendelted a csapatot Gangwon tartományba?
Csak a kollégákat hívtam, téged nem.
Kivagyok. Mindjárt elájulok.
-Mindenhol kerestük, de sehol nem volt. -Nincs itt.
Jeon kisasszony miért van itt?
Miért érzem úgy, hogy nem látnak szívesen?
Én hoztam el.
Elvégre ő is a csapathoz tartozik.
Visszamenjünk?
Fárasztó lenne visszavezetni. Aludjunk itt!
Rendben.
Ti egy pár vagytok.
És ti is egy pár vagytok.
És mi is egy pár vagyunk.
-Ah-young, ez a sors keze. -Nem, nem az.
Én majd alszom a kocsiban. Hosszú napod volt, pihend ki magad!
Tessék! Köszönöm.
Akkor a hölgyek menjenek a házba!
Menjünk!
-Mi? -Mondom, menjünk!
-Hova? -Csak induljunk!
Elfáradtam.
Minden kész.
Mit képzelsz, mit csinálsz?
Váratlanul felhívtál, legalább szállásolj is el!
Menj vissza Szöulba!
Öt órát utaztam idáig. Öt perc után induljak is vissza?
Tetszem neked, vagy mi?
Ezért töltöm veled az éjszakát.
Kösz szépen, te szarházi!
-Hová mész? -Aludj már!
Jézusom, mekkora szarházi!
Mi a baj velem?
Ha gyónni akarsz, keress fel egy papot!
Még nem követtem el bűnt, úgyhogy nincs mit meggyónnom.
Akkor mi van?
Tanács kéne.
-Válaszd az egyest! -A mit?
Az egyest. Barát mód.
A kettes a homo sapiens mód. A hármas a MI-mód.
A négyes…
Az exférj mód.
-Most már alszom. -Négyes.
Mit csinál?
Azt hittem, már alszik.
Nem alszom jól másokkal egy szobában.
Főleg nőkkel.
Sajnálom, hogy idáig kellett jönnie.
Magának tetszik?
Nézzük együtt? Ott…
Nem, nem az.
Élvezi Noh társaságát?
Csak azért jöttünk, hogy megkeressük Shin Hyeon-jaet.
Ja, tényleg.
Arról meg is feledkeztem, annyira a tigrisre koncentráltam.
Sajnálom, ha megbántottam.
De gyorsan bocsánatot kér!
Mindenben gyors vagyok.
Gyorsan mentem férjhez, gyorsan váltam el.
A munkát illetően is gyorsan döntök.
Önt elnézve, minden olyan könnyűnek tűnik.
Igazán?
Az nem azt jelenti, hogy nem tettem oda magam.
Sajnálom. Nem állt szándékomban megszólni.
Tudja, nekem minden olyan nehéz.
Talán ezért
nem passzolunk egymáshoz.
A kötést illetően.
Nem szeret kötni?
Túl lassú, túl nehéz, túl egyenetlen.
Aprólékos és bosszantó.
Inkább teszem, amit szoktam: elmegyek egy márkaboltba,
és leveszem a polcról.
És ön, Kang kisasszony?
Addig kötök, amíg be nem fejezem.
Igazán?
Az jó sokáig fog tartani.
Az lehet, de megerősödöm.
Ha ön feladja, akkor átveszem,
és majd enyém lesz a zöld.
Virágok között kezdődött, de még ősz előtt véget is ért.
Egy évszakot sem értünk meg együtt.
Az idő nem minden.
Talán nem, de attól még számít.
Intenzív volt,
de egyúttal törékeny is.
Nem volt tartós.
Ez szomorú.
Igen. Nekem sem volt valami kellemes.
Biztos, hogy vége?
Igen.
Vajon ő is egyetért?
Ami engem illet, vége.
Határozottnak tűnsz.
Nem volt könnyű eljutni idáig.
Nekem sem könnyű.
Tudom.
Ezért is félek.
Tán újra átvegyük Schrödinger macskáját?
Nem kell mindig kinyitni a dobozt.
Ha az évszakok változásával sem tudod majd kinyitni,
gyere vissza újabb tanácsért!
Ha így lesz, majd az egyest választom.
Egész végig azzal beszéltél.
An Jeon-man!
Mi az, Noh Ki-jun?
Ez az alapértelmezett módom.
Jesszus, már ennyi az idő?
PLUS GENERAL BIZTOSÍTÓ
K… H…
ÚJ LEVÉL
Ugorjuk át a formaságokat!
-Igenis! -Igenis!
Jó reggelt!
Reggeliztetek már?
Az ex-ex-exfeleségedként kérdezem.
Mi van köztetek?
Köztünk?
Általános óta haverok vagyunk.
-Főnök. -Igen.
Ez fermentált lepényhal és köles
napa káposztás wrapben rizsen tálalva.
Egy gangwoni ínyencség.
Kóstold meg, Ah-young!
-Nem, köszönöm. -Nagyra, á!
De komolyan!
Milyen?
Nagyon finom.
Finom, igaz?
-Hát nem nagyszerű? -De.
-Van még? -Odabent még van.
-Hozz még! -Máris hozom.
Köszönöm, hogy eljött.
-Megtalálták a férjemet? -Igen.
Hol van?
A fenyőfánál várja a padon.
Arra.
Nem tehetünk mást, mint hogy várunk.
Csak várunk, és reméljük, hogy kinyílik a doboz.
Mi van, ha kinyílik, és a vége válás lesz?
Hát…
Megkínáljuk őket fermentált lepényhallal és napa káposztás wrappel.
-Komolyan? -Igen.
Zseniális.
Most komolyan?
-Úgy ennék még! -Hirtelen megéheztem.
-Én is. -Együnk még?
Én…
Az a helyzet…
Láttam egy tigrist.
Micsoda?
Elegem van a nyamvadt tigrisből!
Idáig utaztam, de a tigris még mindig fontosabb, igaz?
Mit is vártam?
Elegem van ebből!
Jönnek.
A fenébe! Miért nem együtt jönnek?
Rosszul sült el?
Megbeszélték a dolgokat?
Válási szertartást kérek.
Ennek az embernek csak a tigrisek számítanak.
Köszönöm, hogy kiderült: jól döntöttem.
Ne, kérem! Várjon egy percet!
Shin úr, kérem, beszéljen vele!
Ne, kérem!
-Mit csinál? -Várjon!
Bocsánat.
Kérem, adjon neki még egy esélyt!
-Bocsánat. -Mit művel?
-Miért csinálja ezt? -Sajnálom, hölgyem.
-Bocsánatot kérek. -Várjon!
Sajnálom.
Mondják ki végre mindketten, mi nyomja a szívüket!
Ahogy egy házasságban szokás.
Sajnálom.
-Mi az? Elmenjünk? -Mi folyik itt?
-Menjetek! -Jeon kisasszony!
Mi-rae!
Igen?
Megint a tigrisről akarsz beszélni?
Igen, a tigrisről van szó.
De…
megmutatnám neked a bizonyítékot.
Bizonyítani akartam, hogy az, amit te nem hittél valósnak, létezik.
Nem kértem, hogy sületlenségeket bizonyíts.
Én csak…
nem akartam egyedül lenni.
Mindig új dolgokat akartál felfedezni.
Engem soha, pedig ott voltam melletted.
Csak meg akartam neked mutatni, hogy kivívjam az elismerésed.
Gondoltam, ha a fotóim világszerte sikeresek,
akkor majd te is elismersz.
Ismerjelek el?
Mikor Santiagóban fel akartam adni, te kezet nyújtottál,
pedig nem is ismertük egymást.
Abban a pillanatban, hogy megfogtam a kezed,
én már felnéztem rád.
Hittem,
hogy együtt folytatjuk, és többé nem leszek egyedül.
Jaj, ne…
Sajnálom.
Sajnálom, hogy magányos voltál miattam.
De fogalmam sem volt.
Ezt miért nem mondtad el soha?
Mert nem akartam beismerni, hogy rosszul döntöttem.
Tudod, milyen büszke vagyok.
Ez fermentált lepényhal és köles
napa káposztás wrapben rizsen tálalva.
Tessék, kóstolja csak meg!
-Köszönöm. -Szívesen.
Ez egy gangwoni ínyencség.
Ó, persze.
Rajta, kóstolják meg!
-Rajta! -Oké.
Esznek?
Finom, ugye?
Nagyon finom, ugye?
Van bőven. Szóljanak, ha még kérnek!
-Ó, a fenébe! -Hé!
Gondoltam, megkérdezem,
megnéznéd-e a tigrisről készített fotómat.
Mutasd!
Várj!
Hallod? A tigrist mondta.
-Tényleg láttunk egyet. -Komolyan?
Tessék!
Bosszant, igaz?
Hisz tudod.
De legalább a tigris létezik.
Gratulálok!
Akkor mi…
Azt hiszem, elindulok haza.
Egy pillanat!
Ízlik a…
Annyi még az étel!
Ki kellene fejeznünk tiszteletünket az étel készítőjének.
Mi lenne, ha mindet elfogyasztanák?
És készítettünk valamit, amit még nem is láttak.
Seperc alatt kész lesz, úgyhogy egyenek csak!
-El kell indulnom… -Nem.
Nem, egyenek még!
-Nem, igazából mi… -Ne rohanjanak!
-Mit művelsz? -Menjünk!
-Jeon, indulj! -Hé!
Nem maradnál egy kicsit?
-Mi az? -Mit tervezel?
Úgy érzem, tennünk kell valamit.
Látod, már? Rémesen impulzív vagy.
Akkor hagyjuk, hogy csak úgy elváljanak?
Mi mást tehetnénk még értük?
A fenébe!
Folytatási szertartás!
Folytatási szertartás?
Nem válási, hanem folytatási szertartás.
Egy szertartás, amellyel a házasság folytatására buzdítunk.
Mint a házassági eskü megerősítése.
Milyen ez a szertartás?
Össze tudjuk hozni még ma?
Ráadásul 30 000 vonnál kevesebbért?
Nem lesz könnyű!
Faluvezető úr!
Igen?
Gu kisasszony és Shin úr igent mondott.
-Vajon nekem voltak ilyen napjaim? -Hát persze.
Szívesen újra férjhez mennék ezzel a csokorral.
És eligazítjuk.
Szép munka!
De szép!
Csináljunk még egyet!
Add ide! Majd én!
-Semmi baj. -Majd én.
Kilenc gyereket neveltem fel ebben a házban.
Talán nehéz elhinni, de annak idején modern esküvőm volt.
De szép!
A férjemet juttatja eszembe.
Maguknak össze kéne házasodni.
Mi?
-Nem. -Mi nem…
„Nem a te hibád. Minden okkal történik.”
Hinniük kell benne, ha együtt akarnak élni.
Kitalálják, ki a világ legboldogtalanabb embere?
Olyasvalaki,
akit senki nem segít fel, amikor elesik.
Ezért élnek a párok együtt.
Hogy valaki felsegítse a másikat, ha az illető elesik.
Igen, asszonyom.
Úgy van.
Köszönöm, uram.
Amikor bányászként Németországba helyeztek,
a feleségem ápoló volt.
Ezt az öltönyt vettem akkor az esküvőnkre.
Azt jelenti: „Jó szerencsét!”
A nejem kézzel hímezte rá, remélve, hogy mindig élve visszatérek.
De nem tudom, hogy annak idején miért bántam vele olyan rosszul.
Pár kedves szó semmibe sem került volna.
Legyenek jók egymáshoz, ameddig lehet!
Ne bánjanak meg annyi mindent, mint én!
Igen, uram.
Kérem, üdvözöljék a menyasszonyt!
Hölgyeim és uraim,
köszönöm, hogy eljöttek a folytatási szertartásra.
Talán nem helyénvaló, de a falu vezetőjeként szólnék pár szót.
A falunk a szelek elfogadásával éli az életét.
Nem könnyű művelni ezeket a földeket,
és a hegyoldalban betakarítani a terményeket
a hidegben.
A terményeink lehangolónak tűnhetnek a síkságon termesztettekhez képest.
Ám
nagyon ízletesek.
Nem várt ajándékai a kíméletlen tájnak.
Amikor belevágtam a földművelésbe,
rájöttem, hogy még a ködnek és fagynak is fontos szerepe van a növénytermesztésben.
Ahogy a napa káposzta kibújik a kemény, kavicsos talajból,
remélem, ti is olyan elszántan folytatjátok közös életeteket.
-Gratulálunk! -Sok boldogságot!
Gratulálunk!
-De szépek! -Gratulálunk!
-Gratulálunk!
De szépek!
-Sok boldogságot! -Gratulálunk!
Ismét kézen fogják egymást, és útitársak lesznek, ugye?
Szerintem jó lesz.
Micsoda? Hogy újra együtt vannak?
Jó, hogy el lehet bizonytalanodni.
Egyszerre érzed magad biztonságban és szabadon.
Ha van egy társad, aki vigyáz rád, még amikor el is tévedsz…
Ilyenben csak a nagyon szerencséseknek lehet részük, nem igaz?
Készítsünk fotót a nagy nap emlékére!
Egy, kettő, három!
-Jöjjön csak! -Nem, köszönöm.
Csak jöjjön!
Ezt még sosem mondtam el,
de amikor odanyújtottam neked a kezem,
már azon voltam, feladom, mert túl nehéznek éreztem.
Úgy indultam útnak, hogy nem bíztam magamban.
Csak azért tudtam végigmenni az úton, mert találkoztunk.
Ez új.
Azt hittem, kalandozó típus vagy, ha már tigriseket kutatsz fel.
Az az igazság…
Őszintén szólva…
Én…
Gyenge vagyok.
Csak megjátszottam az erőset.
Emlékszel a kagylóval kirakott kilométerkőre?
Hát persze.
Ott estem zokogva a földre.
Buen camino.
Cipők lógtak az eukaliptuszfáról.
Azon töprengtünk, hogy kerültek fel a legfelsők.
„Szívesen.”
-Ezt írták a falra koreaiul. -Igen. Emlékszel?
Persze hogy emlékszem.
Mindenféle nyelven firkáltak a falra,
de te megtaláltad.
Hogy is felejthetném el?
Ezek csak a mi kettőnk emlékei.
Igen. A mi titkos nyelvünk.
Emlékezünk majd…
erre a pillanatra is, ugye?
Már most is emlékszünk.
Csak egyvalamit ígérj meg!
Hogy nem növesztesz szakállt.
Csak a külsőd érdekel.
Köszönöm.
Úgy tűnik, nagyon menekülnél.
Tudsz segíteni?
Hát persze.
Akkor vigyél egy hotelba, de ne legyen 10 percnél távolabb!
Tessék? Hogyan?
Szeretnék lepihenni.
Biztos, hogy a folytatási szertartás kevesebbe került 30 000 vonnál?
Igen, a falusiak besegítettek.
A papír, amiből a konfetti készült, 2700 von.
A gyerekek uzsonnája 7800 von.
További innivalók, 16 200 von.
Így összesen 26 700 vont költöttünk.
Vagyis maradt 3300 von.
Helyes!
Kéred a visszajárót?
Mihez kezdhetnék vele?
Ha mázlid van, kijön belőle egy ebéd a menzán.
Két gimbapháromszög egy áráért és egy doboz kávé.
Tartsd meg a visszajárót! Majd együtt eszünk.
Most én vezetek.
Idefelé te vezettél.
Végül is.
Egy, két. Mehetünk.
-Nem kell! -Majd mi!
Mi elpakolunk, hogy el tudjatok indulni.
Igaza van, Han-deul. Ti Noh-val mehettek.
-És Jeon kisasszony? -Ő már elment Annal.
Ezt itt mi elintézzük.
Menjünk! Úgy érzem, feleslegesek vagyunk.
Igazad van. Akkor induljunk!
-Rátok bízzuk. -Később találkozunk.
Kérlek, pakoljatok el, és köszönd meg a falusiaknak!
A saját bankkártyád? Nagyon jól kereshetsz a felső 1%-ban.
-Köszönjük! -Szívesen.
-Köszönjük. -Menjünk!
Oké.
Hány csillagos?
Három.
Három?
Választanom kell: nincs közel, vagy háromcsillagos.
Jesszus!
Ha nem tetszik, van egy négycsillagos 45 percre innen.
Menjünk Szöulba?
Jó lesz a háromcsillagos.
Rendben.
A tarot-kártyáknak igazuk lett.
Emlékszel? A jóslat szerint sikerrel jársz.
Ó, ami azt illeti…
Az én kérdésem nem arra vonatkozott.
Hogy mondod?
Nem arra?
Akkor mit kérdeztél?
Nem mondom meg.
Ez komoly?
Majd elmondom, ha kiderül az eredmény.
Na ne…
Nem, várj! Elmondom, ha nekem sikerül.
Jól van.
Mégis mit kérdeztél?
Lássuk, sikerül-e!
Egy fárasztó nap után, pihenjenek le velem!
Jó éjszakát!
Kedves hallgatók! A műsorvezető vagyok: Park Ji-yoon.
-Tessék. -Köszönöm.
HASONG ABC
Enyhe az este.
Igen.
Korábban kicsit csalódtam benned.
Az ex-ex-exfeleségedként kérdezem.
Mi van köztetek?
Köztünk?
Általános óta haverok vagyunk.
-Hölgyem. -Ja.
Nem érdekes.
Érzékenyen érint.
És mennyi csillag!
Mint a karácsonyfa izzói.
Nálatok milyen volt a karácsony?
Kissé üres.
Üres?
A mi családunk sosem ünnepelte úgy a karácsonyt, ahogy kellett volna.
Nem voltak csillogó díszek.
Csak csend volt.
A szüleim nem igazán jöttek ki.
Gyerekként elszomorított,
de mostanra belenyugodtam.
Akkor legyen idén egy csillogó karácsonyfád!
Otthon nem tűnik helyénvalónak.
Egy telefonfülke!
Jó régi lehet.
Igen. Vajon még működik?
Nem működik.
Halló?
Kit hívsz?
A jövőbeli Han-deult.
Oké. Itt sem vagyok. Csak folytasd!
Halló?
Itt a jelenkori Han-deul.
Szóval…
Sikerült?
Miért nem hívod fel a jövőbeli Ki-junt?
Oké.
Bújj át alatta!
Újra!
Halló?
Csá, Noh Ki-jun!
Emlékezz a mai napra!
Jobb nem volt?
Élőben jobb, mint a fotókon.
Elkérem a kulcsokat.
-Parancsoljon! -Köszönöm.
Értékelne minket, kérem?
Mellőzzük az elköszönést!
-Rendben. Odakint találkozunk. -Oké.
A kártyája, uram.
-Meg is volnánk. -Köszönöm.
VENDÉGELÉGEDETTSÉGI ŰRLAP
VIGYÁZAT: TIGRIS A KÖRNYÉKEN
HA TIGRIST LÁT A DEULMEORI-ERDEI ÚTON,
NE KÖZELÍTSE MEG
KÉRJÜK, LEGYEN ÓVATOS FOTÓT CSAK TÁVOLRÓL
-Biztos álmos vagy. -Igen, hát…
Csak nyugi!
N egyenlő
Rs szorozva fp-vel, szor ne, szor
fl, szor fi, szor fc, szor L.
Milyen képletet hadarsz?
Drake-egyenletnek hívják.
Egy becslés a földönkívüliekkel való találkozás lehetőségéről.
-Erre van képlet? -Mindenre van képlet.
Tyű, a tudósok!
Sőt, a tudósok ezzel számolták ki,
hogy mekkora esélyünk van találkozni a lelki társunkkal.
Komolyan?
És mekkora esélyünk van?
0,00034%.
Ez tulajdonképpen azt jelenti, hogy lelki társ nem létezik.
Ez nem igaz.
A szám nem nulla.
Szóval elgondolkodtam…
Ehhez mit szólsz?
A következő helyzetre sem nulla esély van, szóval…
BALRA FORDULÁS GYALOGOS
Nem akarsz nálam lakni?
Költözz hozzám!
KÖSZÖNJÜK HAN SEON-HWANAK ÉS KWAK SI-YANGNAK A VENDÉGSZEREPLÉST
Már együtt jártok munkába?
Ha együtt érkeztek, az azt jelenti, többek kollégáknál.
-Mit gondolsz, An? -Miből gondolod, hogy én voltam?
Nagyon helyes vagy, tudtad?
Állítólag az bőven elég!
Ki nem állhatom az ilyen bonyodalmakat.
Benyújtottak egy fizetési kérelmet.
-Mi? -Aláírták a válási papírokat,
és már a bíróságon vannak!
Meggyőzzük őket a négyhetes türelmi idő alatt.
Kipróbálnák a párterápiát?
Én elválok.
Előbb tapogatózzunk!
Hogy lehet ilyen erős?
Halló! Te jó ég, Choi kisasszony!
Nem vagyok biztos benne,
-de azt hiszem, van egy másik nő. -Egy másik nő?
Ha nem tudjuk megállítani ezt a válást…
Biztosítás hatálya.
„A biztosított
felnőtt férfi vagy nő nem folytathat viszonyt.”
Érvényteleníthetjük a szerződést.
Muszáj ezt csinálnunk?
A hölgy a válás mellett döntött. Már ez is nehéz.
Muszáj.
A projekt sikere a tét.
A feliratot fordította: Császár Hédi