DUPĂ ROMANUL „INFLUENZA” DE HAN SANG-WOON
Nu putem pleca acasă cu el?
- Putem? - Oare să întrebăm?
- Aici Opera. Peștele, recepție! - Da, hai să întrebăm!
- Așa se clatină elicopterele? - Aici Opera. Peștele, recepționezi?
N-am mai văzut unul, așa că nu știu.
Dar se leagănă serios, domnule.
Poate din cauză că bate prea tare vântul.
Aici Opera. Peștele, recepționezi?
Aici Opera. Răspunde, terminat.
- Kyung-sik! - Soldat Hwang Kyung-sik!
- Răspund? - Negativ, domnule.
Pilotul pare neexperimentat, deci fiți vigilenți!
- Da, să trăiți! - Dle!
- N-o face! - Ce mai e?
Vrei să taci?
Idiotule!
Secătură!
Ce face?
Nu traversa heliportul! Concentrează-te!
Nenorocitule!
Nu-i puteți lăsa să aterizeze! Priviți!
Rahat…
Ce?
Aici Opera. Peștele, recepționezi?
Poți să mergi drept, te rog?
Stai așa! E vreun zombi aici?
Să intrăm aici!
Intră!
- Vezi-ți naibii de drum! - Lasă-mă să intru!
Nu ne mai urmări!
Rahat…
Nu-s zombi?
Mă omoară capul.
Ia te uită! Au ceai oriental cu stafide.
Hai să mai bem!
- Bea, Triplet! - Bine.
Noroc, Sugativă!
- Sunt nebuni amândoi, zău așa. - Bea!
- Ce este? - Arde!
- Zombi! - Sunt zombi!
- Arde! - E bestial.
- Uite-l pe Alex! - Unde?
- Bună, Alex! - Alex, aici!
Arde!
Nu!
- Ai fost tare! - A fost excelent.
- Să bem pentru asta! - Putem relua?
E ridicol.
- Noroc! - Noroc!
Lăsați naibii băutura!
Bea asta!
Grețos.
Fir-ar să fie…
- Jin-wook! - Da?
- Deschide ușa! - Unde mi-e berea?
- E Alex. - Ce-s eu, preșul vostru?
- Fir-ar! - Vin acum, așteaptă!
Grăbește-te!
- Repede! - Alex, vino!
Alex!
Cred c-am băut prea mult.
- A fost tare. - Sunteți bine?
Poți să repeți faza?
Uitați, zombi!
- Jucători de baseball. - Atât.
Iar se bat.
Hai, Gemenii!
Nu, Giganții-s cei mai buni.
Greșești.
- Pe ei, Giganții! - Eroii Kiwoom!
- Hai, Gemenii! Puteți reuși! - Hai, Giganții!
Haideți!
Ridicați-vă puștile!
Țintiți elicopterul!
Apărarea aeriană, pe poziții!
- Ce? - Ce?
Pe poziții!
Ținta se apropie de la ora patru!
Mai mult nu merge, domnule.
Pregătiți-vă de foc!
Atacați coada elicopterului!
- La naiba! - Adună-te!
Ți s-a urât cu viața?
Rahat!
Țintiți și trageți!
- Țintiți și trageți! - Țintiți și trageți!
Țintiți și trageți!
Loviți coada!
- Da, să trăiți! - Da, să trăiți!
Soldat Ra In-ho, țintesc coada!
- E în rază? - Se apropie, dle!
Doboară-l!
Țintă fixată! Unu, doi!
Încep focul!
Mi-e rău de mor.
Ce-i cu ăla?
N-avem timp de așa ceva. Condu-ne!
Au dispărut.
- Ajut-o pe Young-joo! - Vino!
- Mă simt oribil. - Vezi cum calci!
- Uitați-vă la aia! - Rezistă!
La naiba, îmi vine să vărs.
Să ne grăbim!
Cui îi pasă cât costă un elicopter în situația asta?
Ai țipat la mine? Ai înnebunit?
Păstrează-ți calmul!
Mă scuzați, dle.
Dle comandant de batalion, dacă nu ne puteți trimite provizii,
vă rog să ne permiteți să ne mutăm în baza de la stația Suseo.
Dacă rămânem aici, ni se termină hrana și apa.
Nu mai rezistăm decât câteva zile.
Vom încerca să ne alăturăm trupelor la baza de la stația Suseo…
Negativ. Lasă prostiile și așteaptă la poziția actuală!
Am înțeles.
Monitorizez situația și te contactez.
Până atunci, așteaptă!
Da, dle. Am înțeles.
Să trăiți!
Ticălosul naibii!
Ne spune să stăm ascunși în locul ăsta blestemat și să murim?
În regulă, ascultați!
Iată care e ideea!
Părăsim clădirea astăzi.
- Ce? - Dle?
Ca să luăm provizii de la brigadă?
Din păcate, nu se va face nicio reaprovizionare.
Rezistăm câteva săptămâni fără mâncare, domnule.
Așa este, dle. Avem încă apă curentă.
Știu că e destulă apă în bazinul hotelului.
Dar rămânem fără curent în câteva zile.
Când se va întâmpla asta, se va întrerupe și apa.
În cazul acesta, nu putem pleca când se întrerupe apa?
Domnule?
Crezi că putem lupta alimentându-ne numai cu apă?
Fir-ar…
E mai bine să ne mișcăm cât mai avem încă energie.
Cum s-a ajuns la asta,
singura opțiune e să luptăm în draci ca să scăpăm cu viață de-aici.
Ce este?
Îmi permiteți…
să am o armă?
Dată fiind situația,
încerc să te scuz pentru ce s-a întâmplat aseară.
Nu întrece măsura!
Nu m-ați văzut trăgând ieri?
Am făcut tir sportiv la liceu și am ajuns în echipa națională de rezervă.
Sunt sigură că trag mai bine decât majoritatea celor de față.
Testați-mă, dacă vreți.
Vă rog, lăsați-mă…
să lupt pentru viața mea!
- La naiba! - Măiculiță!
- Drace! - Incredibil!
Ce naiba?
Ce dezastru!
Nu-mi vine să cred că e Gangnam.
Nu asta mă așteptam să văd.
Și locul ăsta a fost nimicit.
Fir-ar, ce primire măreață!
112 URGENȚE
Se pare c-au chemat o ambulanță.
Ești sigur că sunt soldați aici?
Jae-yoon…
Unde te duci? Doar n-o să intri acolo!
Ai căpiat? Nu vezi ce-i aici?
- Vrei să mori? - Hei…
Are totuși dreptate.
O să murim dacă intrăm acum.
Să mergem într-un loc sigur să așteptăm vești de la iubitul tău.
Bine? Sunt sigur că o să te sune.
Să coborâm în parcare deocamdată!
Da, nu-ți face gânduri negre. Hai să mergem!
Hai, să mergem! Nu poți trece pe-acolo.
Are dreptate. Hai, Sugativă! Să mergem!
Haide!
Au intrat fix în mijloc.
- Jae-yoon. - E ca o conferință a zombilor, nu?
Drace, ce dezastru!
- Asta e singura intrare? - E jale.
Pare o ascunzătoare a zombilor.
- E ceva în mașină? - Uitați ce de sânge!
E goală.
- Ești sigur de asta? - Mergeți mai încet!
Stați puțin!
Să ne despărțim și să căutăm mașina mea! E un Hummer albastru. Numărul 4574.
- Ești sigur că-i în zona asta? - Nu știu.
Un Hummer albastru, numărul 4574.
Cum să uiți unde ți-ai parcat mașina?
Mi-a parcat-o valetul fiindcă-s VVIP.
- Apropo de înainte… - Ce e un „VVIP”?
- „Extrem de important”. - Scuze de izbucnire.
Dar știi…
Greșeai. Ai fi murit dacă ai fi intrat.
- Ce-i aia? - Știi asta, da?
- Young-joo! - Fugi!
- Fuga! Repede! - Plecați de-acolo!
- Vin zombii! - Să-mi bag!
Fugi!
Nu!
Ce dracu'?
Pleacă de lângă mine, jegosule!
Pleacă!
Arde!
Young-joo!
Arde!
- Alex! - Oprește-te! Asta e sinucidere!
Dă-mi drumul, Jin-wook!
Ascultă-mă naibii!
Nu, Alex!
- Nu! - Muriți!
Nu! Alex!
Alex!
Nu! Te rog!
Nu!
Știu că sunteți speriați cu toții.
Dar trebuie să depășim momentul.
De ce, Hwang Kyung-sik?
Soldat Hwang Kyung-sik!
Pentru că servim Republica Coreea, dle.
Lasă asta pentru președinte.
Da, să trăiți!
Știți care e adevărata victorie?
Să supraviețuiești. Asta e victoria supremă.
„Ca să trăiești, trebuie să vrei să mori. Teama îți aduce moartea.”
Ce înseamnă asta?
Că trebuie să luptăm ca să trăim. Dacă ne temem, murim.
Corect!
Luptăm până la moarte ca să ne putem întoarce acasă.
- Da, să trăiți! - Da, să trăiți!
Așa vă vreau!
O luăm pe scări până la salonul VIP.
De acolo, luăm liftul.
Bun, să mergem!
Kim Young-man, Kwak Gye-young, ușa!
- Da, dle! - Da, dle!
Trageți doar la ordinul meu. Ați înțeles?
- Da, dle! - Da, dle!
- Treceți pe foc semiautomat! - Semiautomat.
Când ajung la trei.
Unu!
Doi!
Trei!
Drace, ce miroase așa?
Ce-s astea?
Hei!
Nu cred că-i aici mașina! Vezi dacă e în altă zonă!
Ce face?
Ratatule!
Ce naiba ai, nenorocitule?
O să te omor când pun mâna pe tine!
Nenorocitul naibii!
Deci ce vrei să fac?
Fir-ai tu de…
Du-te să cauți mașina! Când o găsești, adu-o aici!
Nu știu să conduc.
De ce naiba nu ți-ai luat permisul?
Încercam să intru la facultate!
Ține-o așa, și mă car de-aici!
Bine, scuze. Stai puțin.
Stai, fir-ar!
Telefonul tău nu e descărcat, da?
- Dă-mi numărul tău! - Ce?
Numărul de telefon.
- Fiți vigilenți! - Aveți grijă, dle!
Sunt morți?
Grăbiți pasul!
SALON VIP
Ce idioțenie!
Noi suntem în pericol și el face caz de costul elicopterului?
Ce e cu costul elicopterului, domnule?
Vrea să plătim elicopterul doborât.
Elicopterul cu provizii?
Sunteți complici, așa că împărțim costul.
- Dar… - Trebuie să plătesc?
Cât e un elicopter?
- Nu știu, domnule. - Am încurcat-o.
- Rahat! - Chiar trebuie să plătesc?
Am glumit.
Înainte să mergem în hol, vom verifica salonul câte doi.
Dacă e liber, apucați-vă de întreținerea armelor!
Starea armelor voastre va dicta cum merge următoarea luptă.
După asta, mergem în hol.
- Ați înțeles? - Da, să trăiți!
Atunci începeți verificarea! Executarea!
- Da, dle! - Da, dle!
Tu vii cu mine.
Cum s-o găsesc?
E pur și simplu…
Ce naiba?
Asta e! Asta-i mașina!
Numărul de înmatriculare 4574. Da!
Doamne…
Scuze, zombilor. Dați-vă laoparte!
Mă scuzați!
Plecați! Nu e nimic aici.
SUGATIVĂ
Nu știu cum funcționează.
APEL VIDEO - SUGATIVĂ
- Alo? - Ești în mașină?
- Da. - Poți să pornești motorul?
Nu, ți-am zis. Doar am muncit și am învățat.
Pe bune? Apasă butonul „start motor”!
Butonul „start motor”?
Nu-l văd.
Dacă e Hummer, îți trebuie cheia. Bag-o și întoarce-o!
Bine.
A pornit motorul?
Nu, nu încă. Nu merge.
- De ce nu merge? - De ce nu vrea să meargă?
- Calcă frâna! - N-ai călcat frâna?
Nu mi-ai zis să fac asta.
Care e frâna? Sunt două pedale.
Aia din stânga, fir-ar!
Jur că-mi iau permisul de cum se termină asta.
Bun, mai departe?
Pune schimbătorul pe „D” și calcă pedala din dreapta!
Stai, nu pot ține și telefonul, și volanul deodată.
Așa.
- Îmi pun centura? - Fă ce vrei!
- Pune-o! - Bine.
Se dă mare fiindcă știe să conducă.
Ce bou!
Ajung în curând.
Drace! O să sară în aer?
Ce s-a întâmplat?
Ia piciorul de pe frână, idiotule!
Și calcă ușor accelerația!
Să-mi bag!
Măiculiță! Conduc!
Scuze, fraților! Îmi pare rău!
Drace!
Drăcia asta merge prea repede!
Ajutor!
Faceți ceva!
- Nu smuci volanul așa! - Cred c-o să fac accident!
- Taci! - Merge prea repede!
- Nu smuci așa volanul! - Nu, stați!
Băi, mă asculți?
- Băi! - Vorbește mai încet!
Mergi încet și folosește frâna!
Fruntaș Lee, dacă găsim un zombi aici…
Ține-ți gura!
Da, să trăiți!
In-ho.
Zi-i ofițerului administrativ că e liber la toalete.
Am o problemă mai urgentă, dle.
- Domnule! - Ce?
Sunt alimente aici și în capăt.
Bine.
Nu știm cât timp vom fi izolați.
Luați ce e ușor și bogat în calorii!
Să-și pună toți în ranițe înainte să coborâm.
- Da, dle! - Da, dle!
- Frumos! Iau alunele. - Banane…
- Fruntaș Lee. - Ce?
Domnule.
Asta e pentru dv.
Ai făcut bine c-ai luat ginsengul roșu.
Te descurci când vine vorba de așa ceva.
NEVASTA MEA
- Fruntaș Lee! - Ce?
Avem Wi Fi!
- Ce? - Avem Wi Fi.
Avem Wi Fi?
Funcționează Wi Fi-ul. Stai așa!
DRAGA MEA YOUNG-JOO
- Așa, ia-o încet! - Nu te grăbi!
JAE-YOON CEL DULCE
Ce nai…
Young-joo!
Jae-yoon!
Ești bine? Ești rănită?
Nu, sunt teafără.
- Slavă Domnului! - Ești teafăr?
- Ești rănit? - Sunt bine.
Nu-s rănit deloc. Uite!
- Sunt ușurată. - Unde ești?
Sunt în subsolul Turnului A. Tu mai ești pe acoperiș?
Ce?
La ce etaj ești? O să urc.
- Stai… - Doar spune-mi și vin la tine!
De ce naiba ai veni aici?
M-am temut pentru tine.
N-ar fi trebuit să vii aici, Young-joo.
Spune-mi la ce etaj ești!
E foarte periculos aici, trebuie să mergi într-un loc sigur.
Nu pot să te las aici!
- Așteaptă, urc acum! - Nu, te rog!
Nu poți să faci asta. E foarte periculos aici!
N-ai idee prin ce am trecut.
Sunt foarte puternică, mai puternică decât tine.
O să te protejez eu.
- Zău așa… - Vin la tine.
Spune-mi doar unde ești!
- Stai puțin, Young-joo! - Da?
Îmi pare nespus de rău,
dar am uitat să-ți spun că nu sunt la Turnul A acum.
- Ce? - Deci nu rămâne aici…
- Adică, nu rămâne acolo… - Stația Suseo.
Comandamentul de apărare stabilește acolo o bază.
A zis sergentul când vorbea cu cartierul general.
- Jae-yoon? - Du-te la stația Suseo!
Stația Suseo?
E plină de soldați, e cel mai sigur loc.
Du-te acolo și vin după tine!
- Bine? Ne vedem acolo. - Jae-yoon.
- Young-joo, Suseo… - Suseo…
Băga-mi-aș!
Jae-yoon.
Ce mama mă-sii?
- Fruntaș Lee… - O clipă!
YOUNG-JOO, APELUL S-A ÎNTRERUPT…
E o ușurare că nu a pățit nimic rău.
Dacă a scăpat până acum,
nu înseamnă că are șanse bune de supraviețuire?
Așa este, In-ho. Asta îmi dă ceva de care să mă agăț.
Trebuie să ies de aici s-o caut pe Young-joo.
- Ce s-a auzit? - Fruntaș Lee!
Ce s-a întâmplat?
Ce naiba? De ce nu se conectează?
S-a deconectat apelul?
Alo! Hei!
Fir-ar al naibii!
Merg mult prea repede.
Dacă nu încetinesc, o să fac accident.
Vreau să cobor. Nu mai pot să fac asta!
Ce s-a auzit?
- Ridicați-vă! - Ce-a fost asta, sergent Kim?
- Ce s-a întâmplat? - Salut!
Kyung-sik și cu mine am eliminat patru zombi.
Sunteți cel mai bun, sergent Kim.
Nu lăsați garda jos! Apar din senin.
- Da, dle. - Au apărut pe neașteptate.
- Nu uitați, țintiți-le capul! - Da, dle!
Au venit de acolo, dar eu și Kyung-sik i-am lichidat.
- Câți ați terminat? - Nu contează!
- Ce naiba? - Trebuie să plecăm!
La naiba, cred c-am alunecat.
- Să mergem, dle! - Bine.
- Ar trebui să iau și asta. - Ceva ușor…
- Papaia. - Asta pare gustoasă.
- E și pâine. - Stai!
- Ce?
Așteaptă! Soo-jeong!
- Stai! - Oprește-te, Paolo!
Ce faceți? Nu știți că soldații n-au voie aici?
- Paolo! - Ce?
- Paolo? - Gye-young.
- Nu mișca! - Domnule!
Nu mă împușcați!
Paolo.
Ești bine? Ai fost mușcat?
Mușcat?
Ce?
Ai fost mușcat?
- Nu. - Nu? Nu.
- Spune-i că o să caut urme de mușcături. - Bine.
Paolo, pot să-ți verific corpul?
Da.
- Gye-young. - Da, dle. Paolo!
Arată bine.
Ești singur aici?
Da, sunt singur.
Oamenii se băteau ca nebunii.
Al naibii de periculos!
Cum dormeai cu tot zgomotul ăsta?
Pastile.
Ești drogat?
Cum poate un chef să facă așa ceva?
Nu-s droguri, sunt somnifere.
Somnifere?
Auzi, sergent, mi-e frică.
Vreau să merg la ambasadă. Mă duceți voi?
Nu mergem acolo.
Dacă salvezi un cetățean american, îl duci la ambasadă.
N-am venit să te salvăm, Paolo.
Așa tratați un cetățean american? Jeokbanhajang!
ÎNVINUIREA VICTIMEI
Nu e misiune de salvare. Ambasada?
Nu știi ce se petrece afară?
- Nu, e în regulă. - Opriți-vă!
Dle, cred c-a dormit tot timpul.
Nu pare să știe ce se întâmplă, dle.
Paolo, ce se întâmplă?
Vreau să cobor. Scoateți-mă de aici!
Dă-te laoparte, e periculos!
Dă-te din drum!
Ar trebui să fiți mai atenți!
Dă-te de pe mine!
Îmi vine să vomit.
Treci în spate! Conduc eu mai departe.
Laoparte, ticăloșilor!
Muriți!
Muriți, nenorociților!
- Oprește! - Zombi nenorociți!
O să vomit.
- Muriți! - Am amețit!
Spune că a amețit!
Te implor! Oprește mașina!
- Să vă ia naiba! - Oprește!
Nu vrei să oprești? Te porți ca un psihopat!
N-ar fi mai bine să trăiești ca un psihopat?
Vreau să rămân în viață într-un fel sau altul.
Dar trebuie să încetezi. O amețești.
Vrei laude pentru că ai găsit afurisita de mașină?
Ai uitat că te-am salvat de pe străzi?
Cunoaște-ți locul, Triplet!
Ai tăi știu că ai ieșit să te faci mangă?
De-asta n-ai intrat încă la facultate.
Îi compătimesc pe ai tăi. Când te gândești că te-au crescut…
Ce naiba? Te omor dacă nu-mi dai drumul!
Tu îți cauți moartea cu lumânarea. Să-ți las ceva urme de dinți?
- Haide, mușcă-l! - Fir-ai tu…
Gândește-te mai bine la starea în care mă aflu!
Bine, am înțeles. Dă-mi drumul, te rog.
Am înțeles.
Ar trebui să te mușc.
Îți mulțumesc că m-ai ținut în preajmă ca să nu-mi fie urât.
- Dar ai grijă cum vorbești, bine? - Bine.
Bogăția nu scuză nesimțirea.
Nu-i așa, Sugativă?
- Să-mi bag… - Pornește!
Sigur.
Mâncați! Cine știe când vom putea mânca iar?
- Da, dle! - Da, dle!
JUNG TAE-HWA 4 MAI 2025
O să plătiți mai târziu. Nimic nu e gratis aici.
Sper s-apuc să te plătesc mai târziu.
Domnule!
În acest hotel nu se fumează, domnule.
Să mă amendeze!
Luați și fumați toți!
- Dă-mi una, Jae-yoon. - Hei!
Nu, opriți-vă! E interzis fumatul!
Nu se fumează într-un restaurant cu stea Michelin!
Ce faceți aici?
Fir-ar să fie!
La naiba!
Sunteți nebuni să fumați la mine în restaurant?
Și tu fumezi? Nu lucrezi la hotel?
Drăcia naibii!
Iar tu vapezi?
Băga-mi-aș!
- Rahat! - Plecați undeva, dle?
Îmi iau ceva de băut.
- Vă aduc eu, domnule. - Nu, pot să-mi iau singur.
E tot mai rău! La dracu'!
Paolo.
Îmi fac griji pentru viitorul Coreei.
- Ce-a fost asta? - Ce s-a auzit?
Sergent Kim!
Așteptați, domnule!
Domnule?
Sunteți bine?
Domnule, o să intrăm!
Isuse Cristoase!
Picioarele lui…
Drace…
- Domnule. - Ce?
Rahat…
Nasul.
Cu cât e mai aproape de cap mușcătura, cu atât e mai rapidă infecția.
Mergem mai întâi la spitalul Seul, apoi la stația Suseo.
Spitalul Seul?
Mama mea e acolo.
Înțeleg. E bolnavă?
Nu știai?
E spitalul ei.
Trebuie să merg la stația Suseo. Jae-yoon mi-a zis să vin…
Nu crezi că-i trebuie un consult?
Poftim?
O să-ți facem rost de ajutor la spital, nu-ți face griji.
Ești și tu destul de rănită.
E aproape de stația Suseo.
O să te las la stația Suseo după ce te tratează, bine?
Bine.
Hei, vomită pe geam!
Am nevoie la baie. Oprește!
Unde să opresc, fraiere?
- Oprește până nu te mușc! - Gata, bine!
Opresc. Drace!
- La naiba, e dus cu pluta. - Hei!
E vreo toaletă prin apropiere?
Ce contează? Pot să vomit oriunde.
E grețos. Nu mai suntem prieteni.
Vreau să merg acasă să mănânc ramyeon cu piper negru.
Și tu îl mănânci așa? E cel mai bun leac de mahmureală.
Sigur că da! Știi ce e bun, Sugativă.
Nu-mi spune Sugativă! Acum sunt trează.
Încep și eu să mă trezesc.
- O să plec acasă. - Ce?
Ar trebui să vii cu noi să-ți vadă piciorul.
- Și stația Suseo… - Nu, mă tem de spitale.
Le urăsc.
Prefer să merg acasă să învăț.
Să înveți? Ești nebun de legat.
Lumea și-ar putea reveni din criză surprinzător de repede.
Dacă învăț când sunt prinși cu asta, o să le-o iau înainte.
Plecați până nu devine prea periculos! Merg singur acasă.
Bine, ai grijă. Să mergem la spital!
Ești sigur că te descurci singur?
Fii serioasă, Sugativă.
- Nicio grijă. - „Nicio grijă”?
E „nu-ți face griji”, idiotule!
Du-te acasă și pune-te pe carte! Se pare că ai nevoie.
O să merg, așa că pleacă, secătură!
Ce, secătură?
Calcă accelerația , idiotule!
Așteaptă!
- Fii cu băgare de seamă! - O să fiu.
Ai grijă acolo!
Nu! Dați-le pace!
O să fie bine?
Apropo, cum îl chema?
Ar fi trebuit să-i iau numele.
Se transforma în zombi.
N-ar mai fi putut sta mult timp cu noi.
E momentul să ne separăm.
„Nicio grijă.”
Ce idiot…
E momentul să ne separăm.
Nicio grijă!
Termină! Dați-vă naibii înapoi!
Nemernicilor!
La naiba, chestia asta e mai ușoară decât învățatul.
Subtitrarea: Andrei Albu