- Halihó! - Jó napot!
Helló! Szia!
Édes istenem!
Kérhetnék még takarót?
- Persze. Maga családtag? - Igen. Miért kötözték ki?
Hogy ne tépje ki a csöveket. Intubálnunk kellett, mert összeomlott a tüdeje.
- Te jó ég! És mi van a... Azt a... - Igen?
- Mi... Mi van a sapkáján? - Tessék?
Azok Harry Potter-es villámok?
- Oké, máris. - Mit...
Baj van, hölgyem?
- Várjon egy kicsit! - Oké.
Jól van, írd csak le ide!
Drágám!
Te jó ég!
- Oké, megvan. - Az mi?
„A szülei tudják, hogy itt van?”
Ez most... Ja, hogy rólam van szó.
Oké. Amúgy sok felnőtt szereti a Harry Pottert.
A filmeken nőttem fel.
SZEX MINDHALÁLIG
TELJESEN KIKÉSZÍT, ERNIE
Tudom, zavar az az izé, de várnunk kell reggelig, míg eldöntik, hogyan tovább.
Őszintén szólva mindig is bosszantott, hogy kicsit túl sokat beszélsz.
Most végre én is szóhoz juthatok.
Máris.
„Ne hagyj magamra”?
Viccelsz? Miért hagynálak magadra?
Kénytelen vagy elviselni.
Bizony! Oké.
Mit szeretnél hallani?
A Szentivánéji álom teljes szövegkönyvét,
vagy mindent, amire a Spinédzserekből emlékszem?
Sok minden megmaradt.
„Vadászebed vagyok, Demetrius, minél inkább versz, én hízelkedem.”
Heléna szubmisszív.
„A plasztikai sebészem nem akarja, hogy labdák szálljanak az orrom felé.”
„Viszlát, szociális élet!”
Így hangzik szerintem a francia nyelv.
Tetszik?
Frankó!
Pislogj kétszer, ha sportoljak neked!
Jól van. Semmi-semmi!
Nem tetszik. Ebből nem kérünk!
„Ó, istenem! Szerelmes vagyok Joshba!”
Szökőkút, szökőkút, szökőkút!
„Teljesen, őrülten, totálisan szerelmes vagyok Joshba.
De most nem tudom, hogy viselkedjek vele.”
Imádom ezt a részt.
Az első közös esténken mindenfelé lófráltunk.
A szemét drámapedagógusommal jártál.
Igen, megérdemli.
Olyan csendes és csinos voltál, hogy azt hittem, tök buta vagy.
Most hasonló a szitu.
De aztán teljesen lenyűgöztél.
Szeretne megszabadulni a lélegeztetőcsőtől.
- Azok szeméremajkak? - Igen, kis kalapban.
A királyi esküvőre mennek. Próbáltam megnevettetni. Kivehetjük a csövet?
- Nikki, az a helyzet... - Kivehetjük, de...
Jó, akkor vegyük ki!
Nem biztos, hogy tud majd önállóan lélegezni.
- Tessék? Ez mit jelent? - Néha a szervezet elfelejti, hogy kell.
Az aláírt nyilatkozata alapján, ha leáll a légzése vagy a szíve,
nem fogjuk újraéleszteni, amit önnek is el kell fogadnia a meghatalmazottjaként.
Oké.
Már 30 órája fent vagyok, vécépapírt viselek fehérnemű gyanánt,
és azt kérdezi, hagyni fogom-e, hogy Molly a szemem láttára haljon meg?
Igen.
Tudsz majd lélegezni.
Jól van, Molly, együtt menni fog.
Kivesszük a csövet, ami kissé furcsa érzés lesz.
Amint kivettük, vegyen mély lélegzetet, rendben?
Kérem a 10 köbcentis csövet! Készítsük elő az oxigént!
Ez az!
Jól van.
- Úgy van! - Lassú, mély lélegzetvétel!
- Ez az! - Igen!
Jól van.
- Úgy bizony! - Ez volt az első csókja?
Már csókolóztam.
- De tényleg. - Persze.
A szomszédod hozott be.
Szerelmet vallottam neki.
- Tényleg? - Igen.
Jól van, most, hogy stabilizáltuk a légzését,
foglalkozzunk a zsibbadással!
- Lumbálást végzünk... - Helló, Jerry!
Helló, Molly!
Leülhetek?
Persze.
Holnap reggel gerinccsapolást végeznénk, hogy megnézzük, nem terjedt-e át a rák
a gerincvelő szövetébe.
- Van bármilyen kérdése? - Igen.
Mi lesz, ha rákot találnak ott?
Akkor elbeszélgetünk, hogy folytatni kívánja-e a kezelést.
Rendben. Köszönöm!
- Csináljuk akkor! - Jól van.
Előjegyzem holnapra. A beavatkozás után időbe fog telni, míg felépül.
Azért mondom, mert tudom, hogy vannak bizonyos testi célkitűzései.
És szeretném, ha ezeket rendben teljesíteni tudná.
Én... Ez annyira...
- Szeretné, hogy tovább tudjak szexelni? - Nem vagyok én kőszívű.
Azt hiszem.
- Ez már döfi! - Ilyet sem láttam még.
- Jerry nőcsábász? - Megyek, megölelem.
Benedvesedtem. Jerry szexi?
- Istenem, Nikki! - Igen!
Látni akarom. Most rögtön.
A szomszédodat, ugye? Vagy már Jerry jön be?
- Ugye nem? - Segítesz?
- Meg akarom érinteni a bajszát. - Persze, azonnal!
Idehozom. Hozok vibrátort és síkosítót is. Intézek mindent.
Te jó ég! „Jöjj, éj, jöjj, Rómeó!
Te nap az éjben!” Ez Shakespeare.
- Tudom. - Imádom őt.
- Azt is tudom. - Nézd, már megyek is!
- Meg ne halj! - Nem fogok.
Mi van?
Van egy kedves és egy gonosz ápoló?
Igen, ezért még a műszakváltás előtt oda kell érnünk. Beraktad a síkosítót?
- Igen. - A vibrátorokat is?
- Atyaég! Hol a telefonom? - Mi az? Honnan kéne tudnom?
Miért kell neki ennyi cucc? Meddig lesz bent?
- Nem tudom. Sosem tudom. - Pár napig vagy örökké?
Kettős valóságban kell élnünk?
- Ez szívás. - Hát igen.
De ez most más.
Nagyon jól nyomod. Mindent megteszel érte.
Nem mindent. De ha lefeküdhetnék vele, megtenném.
Abban biztos vagyok. Nagyon jó vele.
Szexelni. Én imádom.
- Ez nagyon fura. - Ilyen az emberi szexualitás.
Ó, te jó ég! Jaj, istenem! Ez az!
- Nikki? - Baszki, felvettem?
Igen, fel. Szia!
Szia, Noah!
Csak szólni akartam, hogy jött egy kórházi számla Mollynak.
Úgy örülök, hogy hallok felőled.
Molly kórházban van. Levetettem a lélegeztetőgépről, de jól van.
Ó, te jó ég!
Ne!
- Baszki! - Jaj, ne!
Ne csinálja! Ezt nem teheti. Jézusom!
- A cuccaink! - Mit művel?
- Ne! - Kórházba megyünk.
- Szálljon le! - Az önkormányzatnál dolgozol.
De nem parkolási területen.
- Mint önkormányzati dolgozó... - Húzzon innen!
- Az önkormányzatnál dolgozik! Ne! - Űrlapokkal fogom sanyargatni!
- Ne! - Mi történik, Nikki?
- Miért vagy még vonalban? - Mert nem raktad le.
- Elvontatják a kocsimat. - Baszki!
A kocsim!
A bőröndöm, a táskám és Molly cuccai is a kocsiban vannak.
- A kocsim! - Gyere ide!
- Ne ölelj meg! Nem vagyunk barátok. - De idegenek sem.
- Ki ölelget? - Menj metróval!
Oké.
Hogy segíthetek, Nikki? Hadd segítsek!
WILLIAM SHAKESPEARE: SZENTIVÁNÉJI ÁLOM
HATSZOR MEGHOSSZABBÍTVA!
Oké, segíthetsz.
Elkél a segítség.
- Elveszett, meglett. - Az ellenállhatatlan nagyibugyi.
Ugyan! Tudni szeretnéd, honnan van ez a dezodor?
- Nem. - Sejtettem.
Lehet valahonnan kurvásabb kórházi köpenyt szerezni?
Csak fordítsd meg! Jó betekintést enged. Mi kell még? Mi volt még Nikki kocsijában?
- Van ilyen... - Szó szerint minden.
Oké.
Nem furcsa, hogy ilyen nyugodt vagyok? Nem tudom, mi van velem.
Teljesen kitisztult a fejem.
Büszke vagyok rád.
De tényleg. Viszont az éjszakás ápoló, Ernie...
Felesleges figyelmeztetni.
- Bezár a bazár. - Ő Ernie.
Míg én itt vagyok, nem fogadhat férfi látogatót. Ez kórház, nem bordélyház.
- Ernie! - Miféle férfi használ ki egy beteg nőt?
Senki sem használ ki, Ernie.
- Volt már szerelmes? - Ez nem tartozik magára.
Szóval igen.
Szia!
Isten hozott!
Szeretnéd használni a szobai vécémet?
Egyelőre nem.
- Van egy cső a... - Kurva szexi.
Gyönyörű vagy.
Te is.
Hoztam ajándékot.
Nagyon drága volt, és alig tudtam beszerezni.
Tacós zokni.
Tudom, hogy fázni szokott a lábad. A tacót pedig mindenki szereti.
Utálom ezt a tacós zoknit. Hányingerem van tőle.
Még arcuk is van a tacóknak.
Miért csak egyikük visel napszemüveget?
A saláta lenne a taco haja?
Alapból is utálom az aprított salátát, de ezen a zoknin még jobban idegesít.
Ha az van ráírva, hogy „oszt-taco mi van?”, sikítok.
Akkor ne nézd meg a sarkát!
Vetkőzz!
Gyere ide!
Feküdj mellém! De magas vagy!
Szia! Mi a helyzet?
- Minden oké, itt van. - De jó!
- Igen. - Jól van.
- Hallottál a kocsimról? - Jaj, istenem!
- Senki ne jöjjön be! - Jól van. Én is jól vagyok.
Áll a farkam.
Arccal a fal felé, perverz!
Mi lenne, ha így maradna reggelig?
A barátnőm nemsokára hoz nekem egy táskányi vibrátort.
Intézkedem.
Elnézést!
RECEPCIÓ
- Szia! - Szia!
Nem tudtam, milyen vibrátort szeret Molly.
Pedig mondtam. Csiklóstimulálót, nem dildót.
- De azon belül? - Azt hittem, nem is hoztál semmit.
- Dehogynem. - Köszi!
Egy csomót kérdeztek. A közvetlen, ritmikus stimulációhoz ez a jó.
- A körzéshez ez. - Mihez?
Amikor apró, gyengéd köröket írsz le a csikló körül.
Klassz.
Van, aki nem azt szereti, ha a csiklójához érnek, hanem a...
- Sokat mondom, hogy csikló. - Nem baj.
Hanem a körülötte lévő bőrhöz.
Ez pedig itt rózsa alakú. „Marilyn” a neve.
Nem szeretnék hálátlannak tűnni, de szerintem ez egy segglyuk.
- Azt hittem, rózsa. - Oké, köszi!
Nincs mit.
Ezeket most elviszem, mert vibrátorvészhelyzet adódott.
Én várok kicsit, míg alábbhagy az eső.
Köszi szépen!
Jaj, el is felejtettem, hoztam neked a kedvenc gombakrémlevesedből.
Baszki!
Köszönöm! Ez kedves tőled.
Majd visszajövök, hogy köröket írjak le körülötte. Miért csinálom ezt?
- Még nem is csókolóztunk. - Szeretnélek megcsókolni.
- Le szabad azt venni? - Ez csak oxigén.
Kiszáradt az ajkam.
És ha csak arra leszek képes, hogy itt feküdjek melletted?
Nem tudom, mit hittél, mi fog történni.
Mert nagyon sok volt az előkészület, és nagyon sok itt a vibrátor.
Semmi sem kötelező.
És igazad van.
Felesleges ennyi vibrátor. Csak feszélyeznek minket.
- Azt a kurva! Láttad ezt? - Ez hogy sikerült?
Szerintem csak szagolgatni foglak.
Oké.
Azt csinálunk, amit akarunk.
Túl sok a célkitűzés.
A társadalmunk... Az emberek céljai...
Én...
Nem tudok koncentrálni.
A célokról akartam mondani valamit. Mind hülyeség. Nem kell...
Kinek van rájuk szüksége? Kurvára...
Ha elérsz egy célt, mi lesz utána? Jöhet a következő? Baszki!
Figyelj...
Azt hiszem...
Szerintem most... Abban megállapodhatunk, hogy orvosi szempontból nem lenne előnyös,
ha ma este szexuálisan kielégülnél.
Nem élvezhetsz el.
Egyetértek.
- Túl gyenge és beteg vagyok hozzá. - Pontosan.
De te sem élvezhetsz el.
- Persze hogy nem. - Jó.
- De akkor miért állsz ennyire? - Az csak az oldalrács.
Az ágy közepén?
Baszki!
Tudnád kicsit gyorsabban enni?
- Ne nézz ide! - Nem fogok.
Jegyben jársz?
Tessék?
Jól hallottad.
Jegyben jársz valakivel?
- Nem. - Jó.
Oké.
Láttam valamit Instagramon, és gyűrű volt rajtad.
Csak megtetszettek a gyűrűk.
Nem viccelek.
Miután szakítottunk, eléggé magam alatt voltam,
és két hónap alatt vettem vagy 20 gyűrűt.
- Az szép. Csak a gyűrűkbe zúgtál bele? - Igen.
Bár volt egy gyenge estém, amikor karkötőket és egy lábujjgyűrűt is vettem.
Egy hétig hordtam a lakásban.
- Nikki... - Igen?
Járok valakivel.
Szeretek vele lenni.
Mert kiszámítható.
Köszi a levest!
Oké, le kell állnunk. Olyan hangokat adsz ki,
amik azt sugallják, hogy kezdesz felizgulni.
- Miből gondolod, hogy felizgultam? - Kitágult a pupillád, és nyögdécselsz.
Ilyen vagyok, amikor unatkozom.
- Értem. - De azért megérinthetsz.
Úgysem érzek semmit.
Nem. Semmit sem érzek.
Az égvilágon semmit.
Továbbra sem.
- Tényleg? - Tényleg.
- Hozzám érsz egyáltalán? - Igen, hozzád érek.
Finoman!
Igen, fel és le!
Itt vagyok.
Baszki, Molly! Ma még nem játszottam a Wordle-lel.
Ezer bocs!
- Mindig a „gnóm”-mal kezdek. - Én meg a „baszd meg”-gel.
Nálad gyönyörűbb nincs is a világon,
de az sosem tetszett, hogy nincs síkosító a hajadon.
Ez az!
Igazam volt.
Igazi remekmű!
Most már megbaszhatom a fejedet, ahogy mindig is akartam.
Szeretnéd látni a cicimet?
Még szép!
Csoda szép.
Köszi!
Tényleg az.
Bár már nem érzem őket.
Ezt érzem.
- És ezt? - Ezt már nem igazán.
- Alapos munkát fogok végezni. - Szerintem felesleges.
Használd a nyelved!
Hát, ha muszáj...
Érintsd meg a száddal!
Az E-vitaminja, Molly.
Kérem az ujját!
A karkötőt!
Kicsit magas a vérnyomása. És a lába sem mutat túl jól.
- Teljesen kikészít, Ernie! - Aha.
Szerinted észrevett?
Várj, miért hagytad abba?
- Mert így helyes. - Utállak. Sőt, egyenesen gyűlöllek.
Szükségem van rád.
- Szeretnéd? - Igen.
Egy óra múlva csapolják a gerincemet.
- Itt maradok. - Nem.
Jó, akkor este visszajövök.
Nem.
Nem akarok meghalni melletted.
Kutyát akarok nevelni veled.
Szóval csak az élvezetért tartottál,
most pedig lerázol?
Igen.
Szóval igen.
Hamar elfelejtesz majd.
Nem.
Ez nem igaz.
Maradsz, miután elaludtam?
Persze.
- Szia! - Szia!
Elment.
„Ó, istenem!
Szerelmes vagyok Joshba!”
Szökőkút, szökőkút!
Te jó ég, tényleg? Úgy örülök, hogy majd elélvezek!
Miért nem hívtál, amikor megtörtént?
Helló!
Készen állsz?
MOLLY KOCHAN ÉLETE ALAPJÁN
BÁRMILYEN EGYEZÉS A VALÓSÁGGAL CSUPÁN DRAMATURGIAI CÉLT SZOLGÁL
A feliratot fordította: Fekete Márk