Jag spelade den i bilen imorse.
- Överraskning! - Hej. Vad...
Vad händer? Vad...
Min metastatiska cancer fyller ett år!
Dr P, vill du ha tårta?
Nej tack.
Men jag kan faktiskt...
Jag tar partyhatt om jag får.
Inget gör mig gladare.
Jag har faktiskt en ettåring.
Hon kvackar åt ankor.
Gulligt.
I alla fall, jag ville...
Jag ville säga att röntgen inte visar ny spridning...
Den är som förut.
Men jag vill hålla koll på måendet,
- okej? - Okej.
Cannabisterapin funkar visst.
Och Sonya säger att
du är populärast i stadium fyra-gruppen.
- Ja, så... - Stadium fyra.
- Japp. Stadium fyra. - Jättebra.
Så vad ska ni göra på Thanksgiving?
- Mina partner lagar mat. - Par...
Jaså, du har företag.
Nej, partner. Jag är i en grupprelation.
Vi är tre i förhållandet.
Fantastiskt. Bra.
Fler händer att stoppa kalkonen med.
- Eller... - Inga fulheter.
Okej.
Det har varit... en toppenfest för din...
Älskar dig, dr P.
- Tack. - Så snällt.
Ni får tillbaka den.
Behåll det, snälla.
Tack. Tack.
Eller hur?
Herregud.
Är det vad jag tror... en butt plug?
Och dess lilla vän.
Vänta...
Tada.
En hel butt plug-familj.
- Ja. - Allihop.
Jag visste inte att ni höll på med det.
Han sa att han ville prova.
En Thanksgiving-special.
Herregud.
Innan måltiden, hoppas jag.
Om du förstår vad jag menar.
Om ni ska hålla på med butt plugs,
kan ni låta bli det på soffan?
Den är ju mitt hem nu.
Jag följer hans ända, så...
- Du... - Inga garantier.
Grattis på cancerfödelsedagen.
Tack. Du är bäst.
Förlåt att jag inte äter tårtan.
Jag kan inte äta nåt gott.
Okej, jag går. Det är han.
Är du okej?
Jag älskar det därute.
Kvällsljusen är avslappnande.
Tack. Har du allt du behöver?
Jadå.
Hej.
Hon är därinne.
Vänta. Var ska du?
Varför det?
Vi får aldrig prata.
Jag tänkte att kanske...
Okej, vad jag ska göra.
Jag ska ringa sjukhusfaktureringen
och skälla ut dem för räkningar som inte är det,
för de vill att hennes försäkring betalar.
Och sen ska jag söka lägenhet.
En som låter mig flytta in utan inkomst eller pengar.
Och om mitt system klarar det
ska jag bli mer hög för att glömma mitt brustna hjärta.
Så du har en helkväll.
Verkligen.
Okej.
Du gör henne lycklig.
Tiden går, hon orkar bara en timme, gå in.
Berätta om plantan du gav mig i cancerfödelsedagspresent, din skit.
Jag fick panik och köpte en blomma.
Gillar du den?
Jag hatar den.
Jag ska sätta den i en kruka utan vatten.
Det är en monstera.
Unikt bladverk, lättskött.
Vet du vad som händer om du fortsätter prata om den?
Du måste låta den torka mellan vattningarna.
Gjorde det ont?
Ja.
- Ja. - Tårta?
Ja tack.
Ät den från mitt finger.
- Är det Funfetti? - Håll käften.
Jag tar loss dig.
Fortsätt slicka.
Klart att du kommer nu.
Nej. Inte nu.
Inte nu.
Försvinn!
Ut härifrån.
Är du okej?
Förlåt.
Jag blev sexuellt utnyttjad som barn,
och...
Jag har aldrig fått orgasm.
Jag vill försöka komma med dig.
Jag vill försöka,
om du vill.
Ja.
Jag vet inte hur många gånger jag kan säga ja utan att låta skum.
Ställ dig mot väggen och visa din lilla rosa rumpa.
I hörnet!
Jag har goda nyheter.
Jag sa att jag ville komma.
Tack, så vi provar det.
Och Sonya hjälper mig med djupandningstekniker.
Så jag mår bra.
Jag ska försöka komma till jul.
Som en julfilm: Molly kommer till jul.
Jiha!
Var kommer hon?
Kom igen.
Tack för att jag fått vara med er.
Vet ni vad jag vill ha i julklapp?
En ny peruk som inte får mig att se ut som Bea Arthur.
Ja. Försäkringen borde täcka svarta.
Det skulle få mig att komma.
Det gör vi en djupandning för. Kom igen.
Och still.
Du verkar cool, men vad gör du här?
Har du inget bättre att göra än hänga med döende bitches?
- Det sved, men nej, det har jag inte. - Nej.
Det har jag faktiskt inte.
Jag passar i gruppen, för jag är nere.
Väldigt nere.
Min pojkvän och jag har gjort slut, och...
Han kan dra åt skogen.
Nikki är en fin skådespelare.
Inte längre, men... Jag vet inte.
Jag har åtminstone inte cancer.
Vi ska prova nåt nytt.
Ta fram era anteckningsböcker.
Vi ska skriva ner vad som skrämmer oss.
- Bra. - Eller teckna.
Och jag vill att ni fortsätter jobba på det hemma.
Kom igen.
Vad skriver du?
Vad gör du?
Du är konstig. Du behöver mig.
Steve tog oss till en terapeut
som sa att om jag berättade vad som hänt mig om och om igen,
skulle jag glömma det.
Men jag vill inte prata om det med Steve.
Berätta för mig då.
Du vet det ju redan.
Ja, men jag har inte hört hela.
Jag skrev ner det.
Jag kan läsa upp det.
"Sommaren jag fyllde sju år
utnyttjade mammas nya pojkvän mig sexuellt.
Han var rik
och hade en snygg klocka mamma gillade.
Han tog oss till Florida.
Kvällen innan resan bodde vi i hans lägenhet.
Vi bar våra resväskor dit i regnet.
Mamma bad om apelsinjuice.
Jag stod i dörren mellan rummet där mamma var
och sovrummet, när han blandade ett pulver i hennes juice med fingret.
Jag sa inget till henne.
Sedan svimmade hon av.
Han tvingade mig att suga av honom, sa att han älskade mig och...
Jag ville bara därifrån.
Men han hade gömt mina kläder.
Så jag kastade en borste på honom och sprang ut ur sovrummet.
Jag ville åka hem.
Jag gick och skakade mamma så mycket jag orkade.
'Vi måste åka', sa jag.
Hon vaknade kort och sa: 'Åk, jag sover.'
Då gick jag tillbaka till honom och ursäktade att jag kastat borsten."
Sover du? Var det så tråkigt?
Vad? Nej. Jag gråter.
Tydligen.
Det stämmer mer.
Såja.
- Har du fisit? - Ja.
Du fes.
Förlåt.
Det var en stressfis.
Jag tänkte att du inte kunde bli arg i den situationen.
Jag accepterar det. Ja.
Jag är här.
Tror du att jag är botad?
Tror du att det hjälpte att säga det högt?
Vi borde nog ringa Sonya
och hitta en terapeut.
Nej, jag klarar mig.
Jag har dig.
Säg var.
På ditt ben.
Med bara ett finger.
På insidan av låret.
Säg snälla.
Snälla.
Ja.
Du får röra mitt lår med ett finger.
Knäet.
Mitt ben.
Foten.
Tårna.
Handflatan.
Fingertopparna.
Bröstet.
Ärret.
"Jag är rädd att de jag älskar vill att jag dör.
Det är svårt för min familj att veta..."
Jag känner mig dum.
Hon läser vad jag skrev, och jag dansar?
Ja, hon läser högt vad du skrivit,
och du ska bara röra dig efter det.
Försök hitta var i kroppen rädslan sitter.
Du klarar det. Okej.
"Det är svårt för min familj att veta att jag är döende,
men inte på en gång.
Ibland känns det som om de drar sig undan.
Jag klandrar dem inte.
Okej, jag klandrar dem.
Men min fru drar sig inte undan.
Och jag känner mig skyldig.
Som att jag borde låta henne gå.
På tal om att släppa taget,
vill jag skita på mig. Hejdå."
Ja.
Okej, vems tur är det?
Är du gravid igen eller är det samma?
- Jag vet att det låter fel. - Vad?
Klart att det inte är samma baby.
- Du har mött min dotter. Det här är... - Jag vet.
Jag är gravid igen.
Om du ska ha så många barn
borde du byta graviditetskläder,
för det ser likadant ut.
Det verkar som ett skämt.
Okej. Du är en röra.
Du har inte ens en säng. Se på oss.
Vi... Se på oss.
Vi sitter vid en hiss i en trappa och firar Chanukka.
Okej. Allvarligt.
- Du behöver... Jag har... - Var allvarlig.
- Det är en bra plats. - Jag måste vara allvarlig med dig.
Jag har arbetskläder på.
- Nu pratar vi. - Du behöver sätta gränser med henne.
Okej? Allvarligt.
Tack, jag ska försöka.
Jag ska jobba på att sätta gränser mot min döende bästa vän.
- Jag vet att du älskar henne. - Alltså, jag fattar.
Men det...
Jag trodde att det bara var läkarbesök,
- inte att ge upp... - Vad?
...allt i ditt liv.
Du älskade Noah.
Det handlade aldrig bara om att ta henne på läkarbesöken.
- Du... - Det var hela tiden...
Hur ska jag förklara?
Det här är hennes blod, vet inte från när.
Det är på hälften av mina tröjor vid det här laget.
Det är så jag ser ut, okej?
Och när jag ser det,
tänker jag att jag ska vara glad.
Jag blir glad för fläcken när hon inte finns längre.
Inser hon vad du gör för henne?
Vet du vad? Vi glömde det viktigaste.
Just det.
- Okej. - Är du redo?
Chanukka, Chanukka Vi tänder menoran!
Vi har fest Och dansar med ljuslågan
Får jag röra dig igen?
Här.
Okej.
Jag älskar dig.
Är det konstig tajming?
Nej, inte nu.
Molly?
Gå. Gå.
Gå.
"Första mannen som sa att han älskade mig var mammas pojkvän.
Jag tvingades säga det tillbaka.
Han ville att jag sa orden.
Han visste nog att han tog kärleken ifrån mig.
Han finns där varje gång jag upplever kärlek."
Förlåt. Det funkar inte för mig.
- Jag... - Det är okej.
Återvänd till andningen.
Nej, jag behöver inte dansa till nåt
som hände för 30 år sen. Det förändrar inget.
Molly. Ditt ben.
Nej. Jag vill inte andas in i benet.
Nej, benet är uppsvullet.
Toppen. Typiskt.
Du har djup ventrombos,
och vi vill inte att blodpropparna når lungorna.
Du ska få kraftiga blodförtunnande,
och du måste ligga inne
i några veckor för observation.
Vill du...
Ska jag andas med dig?
Hon har inte pratat på ett par timmar.
- Nej. - Hon behöver nog tid.
Självklart.
Ingen vill fira jul på sjukhus.
Jag är ledsen...
Du.
Du får komma på Martin Luther King Day.
President's Day.
Det hade Lincoln velat.
Definitivt JFK.
Grannkillen
Det är han.
Säkert att du inte vill svara?
GLÄDJE
Varsågod.
Och till dig.
Hoppas det smakar.
God jul.
Efter ikväll kommer du att säga:
"Varför har jag aldrig firat nyår på sjukhus förut?
Vad har jag gjort i hela mitt liv?"
GOTT NYTT ÅR
- Vi är redo. - Älskling?
Ja?
Jag går nu.
Vad?
Jag checkar ut. Jag har en dejt.
Du kan väl inte... Med vem?
Minns du killen jag avbokade tre gånger?
Dante. Han som har karatestället i Queens.
Ska du gå sådär?
Ja. Varför?
Det är lite tråkigt bara...
Jag köpte klänningarna att fira nyår i.
- Okej. - Så är det.
Hur mycket? Jag betalar.
Det handlar inte om det.
De kostade fem dollar i andra hand...
Vad är det? Vem är killen?
- Är han nån du vill ha? - Jag vet inte.
- Alltså... - Jag vet inte, och skiter i det.
Han sa att han gillar handjobb, som jag.
- Coolt. - Kom, snygging.
Så du tänker checka ut från sjukhuset
för att ge en främling ett handjobb?
Ja.
Hellre än att vara med nån du är kär i?
Sluta.
Förlåt, men vad fan håller du på med?
Du var så nära.
Jag var inte ens i närheten.
Jag blir sen. Jisses.
Vad ska jag göra? Bara titta på
när du gör dig själv illa?
- Ja. - Är det här
varför jag har gett upp mitt liv?
Jag sa att du inte skulle det.
- Det sa jag. - Du sa att du ville dö med mig.
Så jag dör med dig. Vi dör tillsammans.
- Det är inte du som dör. - Det är det vi gör.
Du är inte döende.
Jag...
Jag bad inte om det här.
Jag vill inte vara lycklig.
Det är bara ballonger.
Du.
Gott nytt år.
Tack.
Varför slutade du?
Jag känner inte min hand.
Fortsätt bara. Kom igen.
Vad gör du?
Andningsövningar.
Vi skulle ju ha sex.
Hörde du inte? Jag känner inte handen.
Varför ge ett handjobb om jag inte känner min hand?
Hur mycket längre tänker du andas?
Jag är hård än.
Jag vill inte mer.
Det känns inte bra.
Menar du allvar?
Ja.
Lycka till med ditt ställe.
Du hade rätt. Det sög.
Förlåt.
Nej, förlåt mig.
Du måste inte vara lycklig,
och du måste inte vara lycklig för mig.
Det är så svårt.
Jag tänker bara på allt.
Jag får det inte ur huvudet.
Låt det kanske vara där.
Jag är så nere.
Jag tror att du sörjer.
Jag tror att du slutligen sörjer det han gjorde dig.
Nej. Inte alls.
Jag försökte hålla hans hand, och han sa åt mig att sluta vara barn.
Och det gjorde du.
Du slutade vara barn.
Ja.
Herregud. Varför skrattar jag?
Sonya sa att du måste släppa fram allt som kommer, också rapar.
Du får fisa, gäspa...
Allt du behöver känna, låt det komma.
Hej.
- Hej, ville bara säga hej. - Hej.
Jag ville inte avbryta din promenad.
Det är en fin dag.
Ja.
Var är Nikki?
Hon är med sin syster.
Okej. Vi ses.
Jag har aldrig sett dig ute i dagsljus.
Är det en besvikelse?
Vi ses.
Molly?
Du, Molly.
Jag ramlade.
Jag ringer ambulansen.
Vänta.
- Jag borde inte vänta. - Håll tyst i en sekund.
Vet att jag älskar dig.
Och jag tycker att vi borde bara älska varann.
Jag älskar dig. Klart att jag gör.
Jag tror att vi har en framtid.
Jag älskar dig.
- Jag älskar dig. Jag älskar dig. - Hallå? Hej.
Jag har en nödsituation och behöver en ambulans.
Jag älskar dig.
Hon kämpar med att andas.
Vi är i hörnet av St James och...
EFTER PODCASTEN
OM MOLLY KOCHANS LIV
EFTER VERKLIGA HÄNDELSER
PLATSER OCH DIALOG FIKTIV
I DRAMATISKT SYFTE
Översättning: Madeleine Person