NOIEMBRIE
Am pus melodia asta în mașină.
A ÎMPLINIT UN AN!
- Surpriză! - Bună!
Ce-i asta? Ce se întâmplă?
Metastaza mea a împlinit azi un an!
- Domnule doctor P, vreți tort? - Nu, mulțumesc. Funfetti!
Totuși nu. Dar primesc o pălărie de petrecere.
- Nimic nu m-ar face mai fericită. - Eu am o fetiță de un an.
- Măcăne la rațe. - Ce drăguț!
În fine. Voiam să...
Voiam să văd cum ești și să-ți spun că nu am găsit invadări noi.
Ne menținem pe poziție.
Însă vreau să supraveghem greața. Terapia cu canabis pare să funcționeze.
Iar Sonya zice
că ești cea mai populară membră a grupului de sprijin pentru stadiul patru.
- Da... - Stadiul patru!
- Patru! - E bine.
- Ce faceți de Ziua Recunoștinței? - Partenerii mei gătesc.
Nu știam că ai firmă.
Nu. Sunt într-o relație poliamoroasă cu alte două persoane.
E fantastic! Foarte bine!
Da... Mai multe... mâini care să umple curcanul.
Ce obraznic sunteți! Da.
A fost o petrecere absolut minunată.
- Vă iubesc, domnule doctor P. - Ce dulce!
- Vă dau pălăria înapoi. - Nu, păstrați-o!
Mulțumesc!
Da!
ULTIMA PLĂCERE
SĂRBĂTORI FERICITE
Dumnezeule! Ăla-i ce cred eu? E un dop anal?
Și micuțul lui prieten!
Stai așa... O familie de dopuri anale! Copilașul, mămica și tăticul.
- Nu știam că vă plac dopurile anale. - Da, a zis că vrea să încercăm.
- Ceva special de Ziua Recunoștinței. - Doamne!
Sper că înainte de masă. Dacă știi la ce mă refer...
Dacă plănuiți chestii cu dopuri anale, puteți să nu le faceți pe canapea?
E casa mea acum.
Eu merg unde mă duce fundul lui.
Nu garantez nimic.
- La mulți ani cancerului tău! - Ești cea mai tare femeie în viață!
Iartă-mă că nu pot mânca tort. Nu pot mânca nimic bun.
Bine. Am plecat. A ajuns.
- Ești bine? - Da. Îmi place pe hol.
Bâzâitul neonului mă calmează cum n-ai văzut.
- Mulțumesc. Ai tot ce-ți trebuie? - Da.
Salut! E înăuntru.
Bine. Tu ce planuri ai?
- Ce planuri am? - Da. N-avem niciodată ocazia să vorbim.
- M-am gândit... - Să vorbim de planurile mele.
Vreau să sun la spital, să țip la ei că ne trimit facturi care nu-s facturi
și sunt pentru firma de asigurări.
Apoi cred că încerc să caut un apartament.
Unul care se poate închiria fără venit și fără bani.
Iar apoi, dacă rezistă organismul,
voi pipa și mai mult, ca să uit de inima mea frântă.
Te așteaptă o seară plină.
Da, poți să știi.
Bun.
O faci fericită.
Gata, fuguța! Mai are energie cam o oră, așa că fugi!
Zi-mi de planta pe care mi-ai adus-o de aniversarea cancerului, gunoiule.
M-am speriat și ți-am luat o plantă.
- Îți place? - O detest.
O s-o pun într-un ghiveci fără scurgere.
E o Monstera deliciosa.
Are frunze deosebite și e ușor de îngrijit.
Știi ce se întâmplă dacă mai continui cu planta?
Trebuie să se usuce puțin înainte s-o uzi.
Te-a durut?
Da.
- Da. - Vrei tort?
Da, te rog.
Mănâncă-l de pe deget.
- E Funfetti? - Gura!
Te dezleg.
Linge mai departe.
Bineînțeles că ești și tu aici. Ai apărut.
Nu. Nu acum!
Nu acum!
Pleacă!
Ești bine?
Iartă-mă.
Am fost abuzată când eram mică și...
N-am avut niciodată orgasm cu o altă persoană.
Aș vrea să încerc cu tine.
Mi-aș dori mult să încerc, dacă ai fi dispus.
Da.
Nu știu de câte ori pot zice da înainte să par dubios.
Acum treci la perete și arată-mi gaura!
La colț!
Am vești bune.
I-am zis de orgasm.
Mulțumesc. O să încercăm.
Sonya mă ajută cu tehnici de respirație, așa că sunt optimistă.
O să încerc să am orgasm până la Crăciun.
Ca un film de pe Hallmark, Orgasm de Crăciun.
Peste munți și peste văi Dă-i orgasme, dă-i, dă-i, dă-i
Mulțumesc că m-ați primit.
Știți ce vreau eu de Crăciun?
O căcată de perucă nouă cu care să nu mai semăn cu Bea Arthur.
Știu. De ce nu acoperă asigurările peruci pentru persoane de culoare?
Ce orgasm aș mai avea!
Trebuie să respirăm adânc după asta. Hai!
Și relaxare.
Ești o tipă mișto, dar de ce ești aici?
N-ai altceva de făcut decât să stai cu muieri pe moarte?
Am simțit-o pe asta. Dar nu, n-am. Chiar nu am.
Și cred că sunt potrivită în grupul ăsta, fiindcă sunt o fire tristă. Foarte tristă.
- M-am despărțit de prieten și... - Mai dă-l dracului!
- Nikki e o actriță formidabilă. - Nu mai sunt. Da... Nu știu.
Măcar n-am cancer, care sună nasol.
Bun. Azi încercăm ceva nou.
Scoateți carnețelele. Vreau să notați ceva ce vă sperie. Puteți și să desenați.
Vreau să faceți asta și acasă săptămâna asta, da?
Începeți.
Ce scrii?
Ce faci?
Te comporți ciudat. Ai nevoie de mine.
Steve m-a dus la un terapeut
care a zis că, dacă tot repet ce mi s-a întâmplat, o să trec peste.
Dar nu voiam să vorbesc de față cu Steve.
Povestește-mi mie.
Tu știi deja.
Da, dar nu mi-ai zis povestea cap-coadă.
Am scris-o.
Ți-o pot citi.
„În vara în care am făcut șapte ani, m-a abuzat noul iubit al mamei.
Era bogat. Avea un ceas luxos, care îi plăcea mult mamei.
Ne ducea în Florida.
În seara dinaintea plecării, am rămas la el.
Am cărat valizele prin ploaie.
Mama a cerut suc de portocale.
Eu stăteam în ușă, între living, unde era mama,
și dormitor, unde el amesteca cu degetul un praf în sucul ei.
Nu i-am spus mamei.
În câteva minute, ea era leșinată,
iar el mă punea să ne jucăm de-a sexul oral, zicându-mi că mă iubește.
Nu voiam decât să plec. Dar îmi ascunsese hainele.
Am aruncat în el cu o perie și am fugit din dormitor. Voiam acasă.
Am mers la mama. Am zguduit-o cât de tare am putut.
«Trebuie să plecăm.»
S-a deșteptat trei secunde și a zis: «Du-te tu, că eu dorm.»
M-am întors la iubit și i-am cerut scuze că l-am lovit.”
- Dormi? Chiar așa plictisitor a fost? - Ce? Nu. Plâng. Evident că plâng.
Da, are logică așa.
Nu-i nimic.
- Ai făcut pârț? - Da.
Ai făcut pârț.
Îmi cer scuze. A fost un pârț de stres.
Știam că nu te poți supăra după ce ți-am zis.
Evident, nu mai am ce face acum. Da.
Doar că sunt fix pe direcție.
Crezi că m-am vindecat? Dacă am zis-o cu voce tare, m-am vindecat?
Cred că ar trebui să o sunăm pe Sonya
și să găsim un terapeut.
Nu, pot s-o fac.
Te am pe tine.
DECEMBRIE
Spune-mi unde.
Pe picior.
Un singur deget.
Pe interiorul pulpei.
Roagă-mă.
Te rog.
Bine.
Mă poți atinge pe pulpă cu un deget.
Genunchi.
Picior.
Laba piciorului.
Degete.
Palmă.
Vârfurile degetelor.
Piept.
Cicatrice.
„Mă tem că cei dragi vor să mor.
Pentru că e dificil pentru ai mei să știe...”
Mă simt aiurea. Ea citește ce am scris, dar eu dansez?
Ea citește ce ai scris, iar tu te miști în ritmul poveștii.
Caută unde se ascunde frica.
Poți s-o faci. Bun.
„E dificil pentru familia mea să știe că mor, dar nu pe loc.
Uneori îi simt îndepărtându-se.
Nu-i condamn.
Bine, îi condamn.
Soția mea însă nu se îndepărtează.
Și mă simt vinovată. Ca și cum ar trebui să-i dau eu drumul.
Apropo, tocmai m-am căcat pe mine. Pa!”
Da.
Bun. Cine urmează?
Ești gravidă iar sau e același copil?
- Ce? - Știu, am zis o prostie.
Bineînțeles că nu e același copil.
- Ai văzut-o pe fata mea. Nu. - Da, știu.
Sunt însărcinată iar.
Dacă ai de gând să tot faci atâția copii,
ai putea să-ți schimbi hainele de gravidă, fiindcă toate arată la fel.
- Îți bați joc de lume. - Bine. Ești varză.
Nici măcar n-ai pat. Numai uită-te la noi.
Stăm lângă lift și sărbătorim Hanuka pe hol.
Da. Vorbesc serios.
- Hai, serios. E locul ideal. - Chiar trebuie să vorbesc serios.
- Sunt în ținuta de serviciu, vorbește. - Trebuie să vă stabiliți niște limite.
- Vorbesc serios. - Mersi. O să încerc.
O să stabilesc niște limite cu prietena mea pe moarte.
- Da, mă ocup. - Știu că o iubești. Doar că...
Mă așteptam doar să o duci pe la doctori, nu să renunți la toată viața ta.
Pe Noah îl iubeai.
Nu a fost niciodată vorba să o duc pe la doctori.
Am vrut de la bun început...
Cum să-ți explic? Uite aici.
Ăsta de pe tricou e sângele ei. Nici nu știu de când e.
Mi-a pătat cu sânge jumătate din tricouri. Așa arăt eu acum, pricepi?
Și, când îl văd,
gândul meu e că o să mă bucur că am pata asta.
O să mă bucur că am pata asta când pe ea n-o s-o mai am.
Ea înțelege ce faci pentru ea?
Știi ce? Am uitat partea cea mai importantă.
Ai dreptate.
- Bun. - Gata?
Hanuka, Hanuka S-aprindem menora
Haideți să petrecem Să încingem hora
Pot să te ating?
Aici.
Bine.
Te iubesc.
E un moment nepotrivit?
Nu.
Molly?
Pleacă!
„Primul bărbat care mi-a zis că mă iubește a fost iubitul mamei.
M-a pus să îi spun că și eu.
Voia să rostesc cuvintele.
Cred că știa că îmi răpește iubirea. E prezent oricând e prezentă iubirea.
- Îmi pare rău, nu merge... - Nu-i nimic. Întoarce-te la respirație.
Nu e nevoie să dansez pe ceva de acum 30 de ani, nu schimbă nimic.
Molly, piciorul...
Nu mă apuc să trimit energie bună spre picior.
Nu. Ți s-a umflat piciorul.
Fantastic! Absolut fantastic!
Ai tromboză venoasă profundă la picior.
N-am vrea ca cheagurile alea să ajungă la plămâni.
Așa că o să iei niște anticoagulante puternice.
Și mă tem că va trebui să petreci
cel puțin câteva săptămâni aici, ca să te putem monitoriza.
Vrei
să respirăm împreună?
Nu a mai vorbit de câteva ore.
- Am înțeles. - Are nevoie de timp.
Firește. Nu. Nimeni nu vrea să-și petreacă Crăciunul la spital, nu?
Îmi pare rău...
O să ai orgasm până la ziua lui Martin Luther King. Sau a Președinților.
Asta și-ar fi dorit Lincoln.
JFK, mai mult ca sigur.
VECINUL
El e.
Sigur nu vrei să răspunzi?
BUCURIE
Poftiți.
Și pentru tine.
Poftă bună!
Crăciun fericit!
După seara asta, o să te întrebi:
„De ce n-am făcut niciodată Revelionul la spital?
Ce-am făcut până acum?”
AN NOU FERICIT
- Suntem pregătite. - Iubita? Eu plec.
- Poftim? - Mă externez. Am întâlnire.
Nu poți să... Cu cine?
Cu ăla pe care l-am amânat de trei ori. Dante. Cu sala de karate în Queens.
Și te duci îmbrăcată așa?
Da. De ce?
Sunt dezamăgită.
Am cumpărat rochiile astea ca să le purtăm de Revelion împreună.
- Bine. - Ăsta era planul.
- Cât au costat? Îți dau banii. - Nu de asta e vorba.
Sunt de la second și au fost cinci dolari.
Dar ce faci? Și cine-i individul?
- E kinky? Îți place măcar? - Nu știu. Nu-mi pasă.
A zis că-i plac labele și, din fericire pentru el, și mie.
- Mișto! - Hai încoace!
Bun. Deci te externezi,
o idee fabuloasă, ca să mergi să-i faci unuia laba?
Da.
În loc să încerci să fii cu cineva de care te-ai îndrăgostit?
- Încetează. - Îmi pare rău, dar nu pricep ce faci.
Erați foarte apropiați. Erați extrem de apropiați.
Nu. N-a fost nimic serios, da? O să întârzii. Isuse!
Ce vrei să fac? Vrei să stau aici privindu-te cum încerci să-ți faci rău?
Pentru faze de-astea am renunțat eu la întreaga mea viață? Pentru așa ceva?
- Ți-am zis să nu renunți la viața ta! - Mi-ai zis că vrei să mori cu mine.
- Așa că mor cu tine. Murim împreună. - Nu, nu ți se întâmplă ție. Tu nu mori.
Sunt...
Nu ți-am cerut toate astea.
Nu vreau să fiu fericită.
Sunt doar baloane.
An Nou fericit!
Mersi.
De ce te-ai oprit?
Scuze, nu-mi mai simt mâna.
Dă-i mai departe!
- Ce faci? - Exerciții de respirație.
Și sexul?
Tu n-ai auzit? Nu-mi mai simt mâna. De ce ți-aș face laba dacă n-o mai simt?
Cât mai durează cu exercițiile de respirație? Încă am erecție.
Nu mai vreau s-o fac.
- Nu mă simt bine. - Tu vorbești serios?
Da. Foarte serios.
Mult succes cu sala de karate!
Ai avut dreptate. A fost ca curul.
- Îmi pare rău. - Nu. Mie îmi pare rău.
Nu e musai să fii fericită. Și nu e musai să fii fericită pentru mine.
Mi-a fost așa de greu.
Mă tot gândesc la toate.
Nu reușesc să mi le scot din cap.
Da. Poate ar trebui să le lași acolo.
Sunt atât de tristă.
Da. Cred că jelești.
Cred că ai ajuns să jelești ce ți-a făcut.
Ba nu.
Am încercat să-l iau de mână și mi-a spus să nu mai fiu copilă.
Și asta ai făcut.
Asta ai făcut. Ai încetat să mai fii copilă.
Da.
Doamne, de ce râd?
Sonya a zis să faci ce-ți vine. Să râzi. Să râgâi. Să te pârțâi. Să caști.
Orice simți că-ți vine, aia să faci.
APRILIE
Bună!
- Bună! Voiam doar să te salut. - Bună!
Nu îți întrerup plimbarea.
- E o zi frumoasă. - Da.
- Unde-i Nikki? - Cu sora ei.
- Bine. Pe curând! - Nu te-am mai văzut la lumina zilei.
Ești dezamăgită?
Bine. Pe curând!
Molly!
- Molly! - Cred că am căzut.
- Da. Chem o ambulanță. - Așteaptă.
- Nu cred că ar trebui. - Taci puțin.
Vreau să știi că te iubesc.
Și cred că ar trebui să ne iubim.
- Și eu te iubesc. Desigur că te iubesc. - Cred că avem un viitor împreună.
Te iubesc.
- Te iubesc. - Alo? Bună ziua!
Avem o urgență. Ne trebuie o ambulanță.
Te iubesc.
Are dificultăți la respirație. Suntem la intersecția dintre St. James și...
BAZAT PE PODCASTUL „DYING FOR SEX” DESPRE VIAȚA LUI MOLLY KOCHAN
SERIALUL ESTE O DRAMATIZARE.
Subtitrarea: Raluca Dragomir