LISTOPAD
Tohle mi ráno hrálo v autě.
VYVOLENÁ!
- Překvapení! - Zdravím.
Co to je? Co se děje? Co...
Moje metastáze dneska slaví jeden rok.
Dr. P, dáte si dort?
Ne, díky. S barevným sypáním.
Ale ne. Ale vezmu si...
Vezmu si tu párty čapku.
- Bože. - Mám radost.
Víte, já mám roční vnučku.
Kváká na kachny.
Hezké.
Každopádně jsem vám chtěl...
Chtěl jsem vás zkontrolovat a říct vám, že nemáte nová ohniska.
Držíte se.
Ale chci hlídat vaše nevolnosti.
- Jo? - Dobře.
Konopí zřejmě zabírá.
A Sonya mi řekla,
že v podpůrné skupině pro čtvrté stádium jste nejoblíbenější.
- Takže ano... - Čtvrté stádium.
- Čtvrté. - Dobře.
Co děláte na Díkůvzdání?
Mí partneři vaří.
Vy máte společnost?
Partnery. Jsem v polykule.
Mám vztah se dvěma lidmi.
To je fantastické. Skvěle.
Jo. Víc rukou naplní krocana líp.
- Nebo... - Zvrhlíku.
Dobře vy.
Byla to krásná oslava vaší...
Mám vás ráda.
- Díky. - To je milé.
Vrátím vám to.
- Ne. - Nechte si to.
Díky.
Jo?
ZEMŘÍT PRO SEX
ŠŤASTNÉ A VESELÉ
Panebože.
To je fakticky anální kolík?
A jeho kamarád.
Počkej.
Tadá.
Celá rodinka kolíků.
Mimi a rodiče.
Nevěděla jsem, že to máte rádi.
Jo, on to chtěl zkusit.
Na svátky.
Panebože.
Doufám, že před jídlem.
Jestli mi rozumíš.
Ale až to budete dělat s kolíkama,
nedělejte to na gauči, jo?
Protože já tam bydlím.
Jdu, kam mě zadek zavede, takže...
Nic ti neslibuju.
Všechno nejlepší rakovině.
Díky. Jsi nejlepší.
Ale ten dort si nedám.
Nesmím jíst nic dobrýho.
Dobře. Tak já jdu. To je on.
Jsi v pohodě?
Jo. Chodbu miluju.
Bzučení zářivek je skvělej relax.
Díky. Máš všechno?
Jo.
- Ahoj. - Ahoj.
Je uvnitř.
Fajn. Co budeš dělat ty?
Co budu dělat?
Jo. Nikdy jsme pořádně nepokecali,
tak mě napadlo...
Zeptat se, co budu dělat?
Zavolám do nemocnice
a seřvu je, že nefakturujou skutečný částky,
ale co po nich chce pojišťovna.
A pak si budu hledat byt.
Kterej mi někdo pronajme, i když nemám žádný prachy.
A pak, jestli to zvládnu,
se ještě víc zhulím, abych zapomněla na svý zlomený srdce.
To máš solidní program.
To teda jo.
Dobře.
Je s tebou šťastná.
Čas ti běží. Má energii asi tak na hodinku, tak mazej.
Cos to přinesl mý rakovině na narozky za kytku, ty sráči?
Zpanikařil jsem a koupil ti kytku.
Líbí se ti?
Je příšerná.
Strčím ji do květináče bez odtokový dírky.
Je to monstera deliciosa.
Krásné listy, jednoduchá péče.
Víš, co se stane, když o ní budeš dál mluvit?
Zalévá se až po proschnutí substrátu.
Bolelo to?
Jo.
- Jo. - Chceš dort?
Ano, prosím.
Sněz mi ho z prstu.
- Barevné sypání? - Drž hubu.
Rozvážu tě.
Lízej dál.
Jasně, že tu jsi. Jasně, žes přišel.
Ne. Teď ne.
Teď ne.
Vypadni.
Jsi v pořádku?
Omlouvám se.
Jako dítě mě někdo zneužil
a já...
nikdy s nikým nezažila orgasmus.
Chci se s tebou udělat.
Chci to zkusit,
jestli to chceš taky.
Jo.
Ano.
Nevím, kolikrát můžu říct ano, abych nezněl jak úchyl.
Teď si stoupni ke zdi a vystrč prdelku.
Do kouta!
Mám dobrou zprávu.
Chci se s ním udělat.
Díky. Takže to zkusíme.
Sonya mi pomáhá s hlubokým dýcháním.
Cítím se moc dobře.
Zkusím se udělat ještě před Vánoci.
Jak z Hallmarku. Molly se udělá před Vánoci.
Udělá se na Broadwayi sem a tam...
- Kde? - ...na Broadwayi sem a tam.
Udělá se na Broadwayi sem a tam.
Díky, že jste mě sem vzali.
Víte, co chci na Vánoce já?
Novou paruku, ve které nebudu vypadat jak stará babka.
Jo. Proč pojišťovny nehradí paruky s černým afrem?
To bych se udělala já.
Na to se všichni zhluboka nadechneme. Nádech.
A výdech.
Seš moc prima, ale co tu vůbec děláš?
Nemáš lepší práci než být s umírajícíma ženskýma?
- To zabolelo, ale ne. - Jo.
Nemám lepší práci.
A hodím se sem, protože jsem smutná povaha.
Moc smutná.
Rozešla jsem se s přítelem. A taky...
Ser na něj.
Nikki je výborná herečka.
Už ne, ale... Jo. Já nevím.
Aspoň nemám raka. To je na hovno.
Dneska si zkusíme něco novýho.
Vezměte si sešity.
Sepište text o tom, co vás děsí.
Nebo nakreslete.
Pracujte na tom přes týden doma.
Jdeme.
Co si to píšeš?
Co tu děláš?
Chováš se divně. Potřebuješ mě.
Manželská terapeutka říkala,
že když si budu dokola opakovat, co se mi stalo,
tak to překonám.
Nechtěla jsem o tom mluvit před Stevem.
Tak to řekni mně.
Ty to už znáš.
Jo, ale nikdy jsem to neslyšela celé.
Sepsala jsem to.
Přečtu ti to.
„V létě, kdy mi bylo sedm,
mě zneužil mámin nový přítel.
Byl bohatý.
Měl pěkný hodinky, což máma milovala.
Chtěl s námi na Floridu.
Před výletem jsme u něj přespávaly.
Kufry jsme přenášeli v dešti.
Máma chtěla pomerančový džus.
Já stála mezi obývákem, kde byla máma,
a ložnicí, kde jí prstem zamíchal do džusu nějaký prášek.
Neřekla jsem jí to.
Máma za pár minut odpadla.
Pak mě přinutil hrát si s ním na orální sex a říkal, že mě miluje.
Přála jsem si utéct.
Ale schoval mi oblečení.
Hodila jsem po něm kartáč a vyběhla z ložnice.
Chtěla jsem domů.
Běžela jsem za mámou. Silně jsem s ní třásla.
‚Musíme jít!‘
Na tři vteřiny se probrala a řekla, že chce spát.
A já se za ním vrátila a omluvila se za ten kartáč.“
Spíš? Bylo to tak nudný?
Co? Ne. Já pláču.
Jasně, že pláču.
Jo, to dává smysl.
To nic.
- Prdla sis? - Jo.
Prdla sis.
Promiň.
Ze stresu.
Za tohle se za mě samozřejmě zlobit nemůžeš.
Ne, budu se s tím muset smířit.
Ale jsem tu pro tebe.
Jsem vyléčená?
Protože jsem to řekla nahlas?
Myslím, že radši zavoláme Sonye
a najdeme terapeuta.
Ne, já to zvládnu.
Mám tebe.
PROSINEC
Řekni mi kde.
Na noze.
Jedním prstem.
Na stehně.
Popros.
Prosím.
Ano.
Smíš se mě dotknout prstem na stehně.
Koleno.
Noha.
Chodidlo.
Palce.
Dlaň.
Špičky prstů.
Hruď.
Jizva.
„Bojím se, že mí milovaní chtějí, abych zemřela.
Pro mou rodinu je těžké, že to ví.“
Připadám si hloupě.
Ona má číst můj text a já mám tancovat?
Ano. Nahlas přečte váš text
a vy ho pohybově znázorníte.
Zkuste najít v těle strach.
Zvládnete to. Dobře.
„Pro mou rodinu je těžké, že ví, že umřu,
ale ne hned.
Vnímám, že jsou někdy odtažití.
Nevyčítám jim to.
Dobře, vyčítám ji to.
Ale moje žena není odtažitá.
A já cítím vinu.
Pomalu bych ji měla pustit.
Když mluvíme o pouštění,
právě jsem se posrala. Čus.“
Jo.
Dobře, kdo dál?
Jsi těhotná už zase, nebo ještě pořád?
- Co? - Znělo to hrozně, já vím.
Samozřejmě, že zase.
- Vždyť jsi moji dceru viděla. - Jo...
Jsem zase těhotná.
Jestli chceš rodit tolik děcek,
kup si aspoň nový těhotenský hadry,
protože máš furt to samý.
Je to jak vtip.
Fajn. Seš v háji.
Nemáš ani kde spát. Koukej.
Koukej, kde jsme.
Slavíme Chanuku na chodbě u výtahu.
Dobře. Tak vážně.
- Potřebuju... - Ne, vážně.
- Je to tu fajn. - Myslím to vážně.
Já taky.
- Tak mluv. - Nastav si u ní hranice.
Jo? Myslím to vážně.
Díky. Zkusím to. Zkusím nastavit hranice.
Svý umírající nejlepší kamarádce.
- Vím, že ji máš ráda. - Já to chápu.
Ale...
Myslela jsem, že ji jen vozíš k doktorům.
Ne, že se vykašleš na všechno ostatní.
Milovalas Noaha.
Nikdy jsem ji nechtěla jenom vozit k doktorům.
Vždycky to bylo spíš o tom...
Jak to mám vysvětlit?
Mám na tričku krev. A ani nevím, odkud je.
Mám její krev na polovině svých triček.
Takhle teď vypadám.
A když ji tam vidím,
tak jsem vlastně šťastná, že tam je.
Budu za ten flek šťastná, až ona tu už nebude.
Uvědomuje si, co pro ni děláš?
Víš co? Zapomněly jsme na to nejdůležitější.
Jo.
- Jo. - Můžem?
Chanuka, ó Chanuka, zapálíme menoru.
Zapaříme, zatančíme si horu.
Můžu ještě?
Tady.
Dobře.
Miluju tě.
Špatný načasování?
Ne.
Molly?
Běž.
„První muž, který mi vyznal lásku, byl mámin přítel.
Musela jsem mu to taky říct.
Chtěl, abych to vyslovila.
Určitě věděl, že mi tu lásku bere.
Je se mnou vždy, když miluju.“
Omlouvám se, já to nedokážu.
- Já... - To nic.
Jen dýchejte.
Ne. Nemusím tančit o něčem,
co se stalo před 30 lety. Nic nezměním.
Molly, vaše noha.
Nebudu si dýchat do nohy.
Ne. Máš ji strašně opuchlou.
No skvělý. Fakt skvělý.
Máte v noze silnou trombózu
a ty krevní sraženiny se vám nesmí dostat do plic, jasné?
Takže vám nasadíme silné léky na ředění krve
a obávám se, že si vás budeme muset
nechat pár týdnů na pozorování.
Mám...
Mám s vámi dýchat?
Už pár hodin nepromluvila.
- Jistě. - Asi potřebuje čas.
Jistě.
Nikdo nechce být na Vánoce v nemocnici, že?
Mrzí mě to. Takže...
No tak.
Na Den M. L. Kinga budeš zpátky.
A na prezidenta.
Lincoln by si to přál.
A JFK taky.
Soused
To je on.
Opravdu to nechceš zvednout?
RADUJME SE
Prosím.
A pro tebe.
Dobrou chuť.
Veselé Vánoce.
Po dnešku se budeš sama sebe ptát,
proč jsi neslavila Silvestra v nemocnici už dávno.
Cos celý život dělala?
ŠŤASTNÝ NOVÝ ROK
- Můžeme. - Zlato?
Jo?
Odcházím.
Co?
Odhlásila jsem se z nemocnice a mám rande.
Nemůžeš jen tak... s kým?
Jak už jsem ho třikrát zrušila.
Dante. Má karate dódžó v Queensu.
A to půjdeš v tomhle?
Jo, proč?
Je to trapný. Já jsem...
Já nám ty šaty koupila na společnou oslavu Silvestra.
- Aha. - Nic jinýho.
Kolik stály? Zaplatím je.
O to přece nejde.
Stály pět babek v sekáči. Jde o to...
Co je ten chlap zač?
- Je zvrhlej? Líbí se ti? - Nevím.
- Takže... - Nevím a je mi to fuk.
Prý má rád honění. Já naštěstí taky.
- Fajn. - Pojď sem.
Bezva. Takže se odhlásíš z nemocnice,
což je skvělej nápad, a pojedeš vyhonit péro cizímu chlapovi?
Jo.
Nestrávíš radši ten čas s někým, koho máš ráda?
Nech toho.
Promiň, ale co to děláš?
Bylas doslova takhle blízko.
Nebyla, nebylo to vážný, jo?
Přijedu pozdě. Ježíši.
Co mám dělat? Mám tu sedět
a sledovat, jak si ubližuješ?
A kvůli...
Kvůli tomuhle tvýmu šoustání jsem zahodila celej svůj život?
Já to po tobě nechtěla.
Řeklas, že se mnou chceš umřít.
A já s tebou umírám.
- Ty neumíráš. - Umírám s tebou.
Ty neumíráš.
Já...
Já se tě o tohle neprosila.
Nechci být šťastná.
Jsou to jen balónky.
Hej.
Šťastný nový rok.
Dík.
Proč jsi přestala?
Promiň, necítím ruku.
Pokračuj, dělej.
Co to děláš?
Dechový cvičení.
Užíváme si, ne?
Necítím ruku, neslyšels mě?
Jak ti ho mám asi vyhonit, když necítím ruku?
Jak dlouho budeš dýchat?
Furt mi stojí.
Já už nechci.
Tohle je děsný.
To myslíš vážně?
Jo, myslím to kurva vážně.
Hodně štěstí s dódžó.
Mělas pravdu. Stálo to za hovno.
Omlouvám se.
Ne, já se omlouvám.
Nemusíš být šťastná,
a to ani kvůli mně.
Ale je to těžký.
Pořád na to všechno myslím.
Nemůžu nic dostat z hlavy.
Jo. Tak si to tam prostě nech.
Jsem hrozně smutná.
Jo, myslím, že truchlíš.
Myslím, že konečně truchlíš za to, co ti udělal.
Tak to není.
Snažila jsem se mu chytit ruku a on mi řekl, ať přestanu být jako malá.
A tys přestala.
Přestala jsi být malá.
Jo.
Panebože, proč se směju?
Sonya by řekla, že můžeš. Můžeš se smát, můžeš krkat.
Můžeš prdět a zívat.
Můžeš dělat, co chceš a potřebuješ.
DUBEN
Ahoj.
- Ahoj. - Chtěl jsem pozdravit.
Nechtěl jsem tě rušit.
Dneska je krásně.
Jo.
Kde je Nikki?
Se svou sestrou.
Dobře. Tak se uvidíme.
Nikdy jsem tě ve dne neviděla venku.
Zklamal jsem tě?
Tak se uvidíme.
Molly?
Molly.
Upadla jsem.
Jo, zavolám sanitku.
Počkej.
- Nebudu čekat. - Sklapni na chvíli.
Musíš vědět, že tě miluju.
Měli bychom se milovat.
Miluju tě. Jasně, že jo.
Čeká nás krásná budoucnost.
Miluju tě.
- Miluju tě. - Haló?
Potřebuju sanitku, mám tu naléhavý případ.
Miluju tě.
Nemůže dýchat.
Jsme na rohu St. James a...
PODLE PODCASTU
O ŽIVOTĚ MOLLY K.
PODLE SKUTEČNÉ UDÁLOSTI
MNOHÉ JE ALE FIKCE A PODOBA JEN PRO DRAMATICKÉ ÚČELY
České titulky: Petra Babuláková