Ako sa volal? Bradley? Nie.
Paul? T.J.? Nie, nikto sa nevolá T.J.
Mali sme niečo cez 20 a bolo to, akoby ma nevedel prestať lízať.
Možno bol hladný.
Dosť. Prestaň na to myslieť. Stačilo.
Buď tu so Stevom. Čo to povedal?
Asi som proste feminista.
V časopise som jediný muž,
s ktorým chcú redaktorky pracovať.
Je to nahovno. Novinári vedia byť sviniari.
Prepracovaní, zle platení, trpia tým, že vedia, aj čo nechcú.
- Pardon, asi sme odbočili. - Nie, súvisí to. Snažím sa...
Len ma... Stratím niť, keď ma prerušia.
Len chcem povedať, že myslím, že tu máme dvojitý meter.
S Molly sme nemali aktívny sexuálny život už roky.
Odkedy Molly diagnostikovali rakovinu prsníka?
Áno. Keď si dostala rakovinu, prestali sme spolu spávať, takže...
Lebo si povedal, že bez vlasov ti pripomínam tvojho otca.
Ale teraz sa o mňa nemusíš starať. Som zdravá.
Len chcem, aby si ma chcel.
Prosím.
A teraz to zrazu zas chce a ja som ten zlý,
lebo sa neviem len tak prepnúť a byť zrazu pán Sexu?
Čo?
Pán Sexu?
Pán Sexu by asi nevolal sám seba pán Sexu.
Každopádne...
Poznám svoju ženu. So sexom má komplikovanú históriu.
A nemyslím si, že toto je to, čo skutočne chceš.
Myslím, že si zmätená z toho, čo chceš.
Molly, cítite sa zmätená?
- Chcete mať so Stevom sex? - Chcem mať sex, áno.
Doriti.
So Stevom.
Ale nie je to autentická túžba.
- To tie lieky. - Tamoxifen.
Lieky, ktoré blokujú návrat rakoviny.
Vedľajším účinkom je znížené libido, ale Mollino telo je nejaká anomália,
- takže jej ho zvýšili. - Nie je to z liekov.
Ale je. Dr. Pankowitz to potvrdil.
Dr. Pankowitz je váš lekár, Steve?
- Mollin. - Môj.
Môj telefón je na tácke, ako sme sa dohodli.
- Môžeš to vypnúť. - Pardon, volá lekár.
Kvôli tomu vyšetreniu boku. Vezmem to.
Tak to daj na reproduktor. Molly, reproduktor.
- Prosím? - Dáš ho na reproduktor?
- Molly, máte chvíľu? - Áno.
Dobre. Máme výsledky biopsie vášho boku
a, bohužiaľ...
Kurva.
UMRIEŤ (TÚŽBOU) PO SEXE
DIÉTNA SÓDA GOOD VALUE
- Ahoj, zlatko. Odveziem ťa? - Ahoj.
Takto sa človek cíti, keď ho sotia z útesu?
Prepáč, robila si niečo?
Práve idem na skúšku.
Fajčíš? To sú mentolky?
Bože. Kto si? Môj frajer z tábora?
Čo sa deje?
Vieš, ako ma stále bolel bok a nič nepomáhalo?
Mhm.
Je to rakovina.
Je späť.
Ale veď...
- Už sú to dva roky. - Viem.
A robila si, čo ti doktor kázal.
- Brala si všetky lieky... - Viem.
- ...a aj tak... - Nie je to fér.
Práve som si zvykla na nové prsia, nechcem zomrieť.
Prestaň. Nezomrieš.
Zomriem. Mám metastázy v kostiach.
Je to neliečiteľné.
Dáš mi chvíľku? Strašne ma to mrzí.
- Hej. - Prepáč.
Zlatko, je to v poriadku.
Nie, len myslím, že sa to ešte zhorší. Musím to zo seba...
Len... Len žartujem. Som v pohode!
- Vážne? - Nie.
- Božemôj! Šibe ti? - Neviem, prečo som to povedala.
- Šibe ti? - Veľmi mi to nejde.
- Čo robíš? Čo to má byť? - Neviem, ako na to.
Neviem, ako ti povedať, že umieram.
Vôbec ti to nejde! Hovoríš mi to úplne zle.
Prepáč. Prepáč mi to.
Božemôj.
Vyzeráš úžasne.
Ak umieraš, tak prečo vyzeráš tak super, doriti?
Úplne celá žiariš.
- To je tvoja prirodzená žiara? - Neviem.
- Som strašne zmätená a prestimulovaná. - Čo je? Je opitá?
- Len som jej povedala, že umieram. - Nie som opitá.
- Som človek a mám ľudské emócie. - Prečo tak jačí?
Tak to znie, keď plačem!
Je herečka. Jej emócie žijú hneď pod povrchom.
- Odíďte! - Nie, neodídem.
Moja kamoška je platiaca zákazníčka.
Kúpila si od vás túto divnú sódu.
- Áno. Diétna sóda Good Value. - Dobre, to je pekné.
Ale nedáva vám to právo
vrieskať pred mojím obchodom ako šialená!
Nehovorte dvom ľuďom, ktorí majú súkromnú debatu...
Pozrite na ňu.
- Ona je milá. Vy nie ste. - Dajte jej pokoj!
Nebojí sa. Všetko povie otvorene. Milujem túto ženu.
Božemôj.
Prežívam normálnu reakciu
a hlboký zážitok, ktorý ani sama nechcem!
- Vráťte sa dnu! - Dočerta, čo to...
Dobre.
- Ostaňte. - Super.
Ale držte hubu! Prosím!
- Vraj môžeme ostať. - Áno, počula som.
Túto sódu musíš ochutnať, necháva otrasnú chuť v ústach.
- Je nechutná. - Áno. Neviem ju prestať piť.
Je odporná.
Kedy si to zistila?
Pred 20 minútami.
- Čože? - Na párovej terapii.
- Molly, máte chvíľu? - Áno.
Dobre. Máme výsledky biopsie vášho boku
a, bohužiaľ, sú horšie, než sme čakali.
Akoby to nebolo naozaj. Ani som nepočula, čo mi lekár vravel.
Nebola som smutná, len som sa videla. Mala som sedem a tancovala som.
A sedemročná ja bola na mňa poriadne hnusná.
Bola protivná.
Vedela to.
Vedela, ako vyzerá môj život, a hnevala sa.
Vedela, že Steve sa ma nechce dotknúť, bola z toho smutná.
Myslím, že vedela, že celý život som sa bála vlastných pocitov.
To ma už poriadne napálilo.
Navyše tancovala úplne hrozne.
Zložila som, povedala som to Stevovi.
Pozrel na mňa akoby s ľútosťou alebo...
Neviem. Nebola to ľútosť, skôr...
Zavolám do nemocnice.
Spolu to zvládneme.
Nadšenie.
Steve je debil! Nech už ide do kelu!
Ak som chorá, je to medzi nami jednoduché.
Hej.
Je opatrovník a martýr a ja jeho pacientka.
Takže sa ma nedotkne.
Božemôj. Čo ťa nevidí?
Ak sa ťa nechce dotknúť, nie je v poriadku.
Ale, vieš... podporujem tvoje manželstvo, samozrejme.
Stála som tam a pozerala naňho
- a zrazu... - Mhm.
...som si spomenula na chalana, ktorý ma lízal, keď som mala 20.
Nikdy by som nečakala, že povieš toto.
Držím ho za hlavu. Úplne živo to vidím. Cítim medzi prstami jeho vlasy.
- Áno. - Niekto nás prerušil.
Ani som sa nespravila, ale nikdy som sa necítila lepšie.
- Áno. - A myslím len na to, že nechcem
zomrieť bez toho, aby som to ešte zažila.
A potom som vybehla von a šla do večierky naproti.
Do tejto? Z terapie si šla rovno sem?
Áno. Je to tam. Aha. To je doktorka Anne.
- Bože. Čo to vraví? - Neviem.
- „Ste v poriadku?“ - Nie, je mi hrozne.
Počkaj. Bože, ide po Steva. Doriti. Skry ma.
- Čo? - Skry ma.
Počkaj. Toto ti asi nepomôže.
Ó, nie. Vymysli niečo iné.
- Ide Steve. Ide za nami. - Dobre. Poďme.
Kam ideme? Kašli na to.
- Nechoď! - Poď, rýchlo.
Chvalabohu, že chodí len po prechode. Si v pohode?
Som väčšia, ako som si myslela.
Počkaj, chcem s tebou len hovoriť.
- Poďme, Nikki. - Dobre.
- Blíži sa. Cítim to. - Nikki, nie!
- Neštartuje sa gombíkom. - Bože!
- Hneď to spravím. - Dohora a otoč alebo...
Len sa zasekáva. A ešte niečo, len rýchlo...
- Ahoj, ahoj. - Božemôj.
Chvíľku vydrž.
- Nepchaj mi teraz jazyk do úst. - Čože?
- Teda... - Ahoj, Molly.
- Ahoj. - Ahoj.
Prepáč, nevidel som ťa. Povedala ti Nikki, že so mnou býva?
Áno.
- Žijeme v hriechu. - Hej.
Skočili sme do toho.
- Hej. - Babke z Taiwanu ani muk.
Tvoje prsia sú upokojujúce. Ako hrnček horúceho čaju.
Prepáč. Zajtra hrá vo filharmónii Mahlerovu Šiestu symfóniu.
Zajtra hrám Mahlerovu Šiestu!
Nepýtaj sa ho na Mahlera,
- začne tak divne šepkať. - Vravíš jej, aký som z Mahlera nadržaný?
Už spolu žijete? Kedy si mi to chcela povedať?
- Milujem ho. - Ledva sa poznáte.
- Už sú to tuším tri mesiace. - Je na teba dobrý?
Áno, je na mňa dobrý a ja na neho tiež. Pre toto som ti to nechcela povedať.
- Prepáč. - Nebuď divná.
Len ma pošli do riti.
Páľ do riti.
Je to dobré. Iné.
Nevyciciava zo mňa sebavedomie, nepredáva moje topánky na nete.
Noah je najnormálnejší chlap, s ktorým som kedy mala skvelý sex.
Pozri naňho.
Ale ty máš skvelý sex s každým.
Raz si mala orgazmus v metre, keď si počúvala podcast.
- Hej. - O skutočných zločinoch?
Tuším to boli denné správy.
- Steve sa ma tri roky nedotkol. - Čože? Nie.
Ako je to možné? Nevedela som, že je to tak dlho.
Najprv som mala kozy plné rakoviny,
potom som z chemoterapie mala asi rok hnačky.
Aj tak. Si to ty. Ty.
To bude Steve.
Pri najhoršom mi odpustí, lebo som jeho smutná, chorá,
nežiaduca žena.
A on ma zachráni.
Tu je.
Ešte nie.
Zavoláš Gail?
Aké máte wi-fi?
TimpaniTime45. Povieš to Gail?
Je na výlete. Môžeme žartovať o tom hesle?
Nie. Kam šla tvoja mama na výlet?
- Na sever. - Klameš.
Klamem. Povieš mi ešte o tej hre?
Nie. Neskúšaj to zas. Hovor so mnou.
Prečo sa skrývaš pred Stevom?
Prečo to nechceš povedať mame?
Ľúbi ťa.
- Musí vedieť, že... - Prestaň!
Spravím ti polievku.
- Tú dobrú zo sáčka? - Viem, čo máš rada.
Preto ti menej volám.
Je to veľká shakespearovka. Konečne je to ono.
Po tomto som túžila, odkedy som ako malá predstierala, že nie som z New Jersey.
O nič nejde. Nemusíš mi každý deň volať.
Nie je to v pohode.
Si takáto, odkedy si mala 22, ty prelietavá krásavica.
Len ma vie práca pohltiť a...
- Aké to je? - Nie. Neštvi ma.
Pre Steva organizuješ všetko. Celú jeho hlúpu knihu.
Nebola hlúpa. Skoro získal Pulitzera.
Nikto si ju nekúpil, lebo je taká deprimujúca.
Nemá byť zábavná, je o klimatickej zmene.
Keď som ju dočítala, mesiac som nesrala. Bola som z nej príliš smutná.
Dobre, vieš čo? To je Steve.
- Celý čas mi píše. - Ešte nie.
Oci, choď otvoriť.
Ahoj, Winter.
Toto je Winter, Noahova dcéra.
V stredy tu býva, je to super. Winter, toto je moja priateľka Molly.
Oci?
- Všimni si moje telo. - Oci.
Bojím sa jej. Ale je veľmi zlatá.
- Nepočul som to. - Akoby som bola dáka trapka.
- Ale som cool. - Okej.
- Počkaj. Neotváraj. - Dobre.
Je to Steve. Neotvoríme.
- Podviedol ťa? - Nie, nechce o tom hovoriť.
Vrátila sa mi rakovina a je neliečiteľná.
- Bože. To ma mrzí. Netušil som. - V pohode.
Len nie ľútosť z rakoviny.
- Molly. - Pustila som ho. Čo sa deje?
Prepáčte, že som sem tak vrazil.
Zomiera na rakovinu?
- Bože, zlatko, nemala by si... - Poďme, Molly.
Zabudla som, aký je sexy v saku a keď sa hnevá.
Hej, čo sa deje?
Neumiera na rakovinu, je len neliečiteľná.
Aký je v tom rozdiel?
Nehovorte „umiera“.
Nehovor už „umiera“, prosím.
- Fajčili ste tu? - Fajčili ste tu?
- No tak. - Kto to je, oci?
- Poďme. - Preto nechcem žiť
s tebou a tvojou divnou frajerkou.
- Nie je divná. - Ale som.
- Áno. - Stalo sa to rýchlo, ale ľúbim ju.
Ešte aj piješ sódu? Super.
Musím sa učiť. Nemám čas na rakovinu.
- Preberme to. - Nechcem o tom hovoriť.
Fajčenie, stres a emocionálne rozhovory.
Perfektné. Presne to ti treba.
Môžeme ísť?
Si zo mňa sklamaný. Strašne sexy.
Nič z toho ti netreba.
Vždy všetko robím zle. Nenávidíš to.
Je to pre teba fakt skvelé prostredie.
Ahoj, Steve.
Nikki.
Volal som do nemocnice
a po zajtrajšom stretnutí s lekárom ťa zoznámia s paliatívnou odborníčkou.
Pomôže ti zvládnuť tie veľké emócie.
Stačilo.
Nedá sa to ani recyklovať.
Odšťavím ti zeleninu.
Pamätáš si, keď si ma zvykol šukať?
Skutočne poriadne šukať?
Brával si ma na párty s tvojimi priateľmi,
rozprával si o knihách, ktoré som nečítala.
Bola som z toho nervózna, začala som hádku.
Ty si ma zobral domov.
Teraz je mojou prioritou udržať ťa čo najdlhšie pri živote.
Takže žiaden kofeín, cukor, ani zelená sóda.
Založíme diétny denník. Naplánujeme ti večierku.
Molly!
Nechceš žiť dlhšie?
Chcem ti vyfajčiť.
Dobre.
- Prepáč. - Nevadí.
- Prepáč. - To nič.
Je to v poriadku.
To nič.
Čo ak to bol môj posledný sex? Začatá fajka, z ktorej sa rozplakal.
To nič.
- To len tvoje prsia. - Čože?
Keď sa ich dotknem, myslím na mastektómiu
a na to, ako som ťa skoro stratil.
- Pre moje prsia myslíš na smrť? - Áno.
Len nechápem, o čom to celé je.
Prečo ma tak strašne potrebuješ vyfajčiť?
Je to trochu divné po tom, čo sa ti stalo.
Prepáč, len tá tvoja detská trauma...
Povedal si „travma“?
- Čo tým myslíš? - Vyslov to.
- Trauma. - „Travma.“
Hej, tak sa to vyslovuje.
Ježiši! Doriti! Len chcem povedať...
Keď si dostala rakovinu, tá trauma sa ti vrátila.
A tento jej návrat ti na tej traume pridáva.
Len sa tomu vyhýbaš.
Vyhýbaš sa tomu, lebo o tom nedokážeš hovoriť.
Keď som mala sedem, mamin frajer ma donútil vyfajčiť mu.
- Vidíš, hovorím o tom. - Ale nespracovala si to.
- Čo to znamená? - Vieš, čo to znamená.
Ako zistíš, že si spracoval svoje detstvo?
Vieš, čo to znamená.
O desať minút mám rozhovor so CNN.
Nedalo sa to presunúť.
Kto si?
Vieš o mne vôbec niečo?
Mol, nájdeš mi ten rozhovor s tou rodinou s dieťatkom?
Áno.
Je to moja vina? Spôsobila som, že ma nepoznáš?
Teba pred smrťou uvidím posledného?
Nevyzerám v tomto svetri trochu tučný?
No dobre.
Len...
Len chcem povedať, že ma to mrzí.
Vďaka, Dr. P. Cením si to.
Povedz niečo.
Čaká nás ešte dlhá cesta.
Rozmýšľam, kedy by som si mal zohnať plán liečby.
- Čím skôr. - Čo chceš?
Čo práve teraz chceš?
Nuž...
Povedz niečo.
...mohla Molly prestať brať Tamoxifen?
- Áno, iste. - Vedľajšie účinky sú dosť zlé.
- Aké konkrétne? - Prestaň. To s tým nemá...
Čo?
Nie je to tvoje... Je to môj doktor.
- Okej. - Pardon.
Asi nás všetkých rozhodilo to štvrté štádium.
- Prestaň. - Čo je?
- Je to môj život. Moja smrť. Moja. - Dobre.
- Možno by som mal... - Nie, ostaňte.
- Snažíš sa ma zraniť? - Nie. Nie je to o tebe.
Je to o tom, čo chcem. O tom, ako sa cítim.
Chcem niečo cítiť. Chcem mať pocity.
Čo to vôbec znamená?
Nepotrebujem tento rozhovor.
Ani paliatívnu opateru.
Nezomriem zajtra.
Paliatívna starostlivosť je o živote s chorobou.
Ponúknem vám psychologickú podporu, pomoc s bolesťou.
A keď budete aktívne umierať, budem tu pre vás.
Znie to gýčovo, ale každý má zoznam vecí, čo chce stihnúť pred smrťou.
Pacientom radím nemať hranice.
Vyliezť na horu, zjesť niečo štipľavé.
- Ísť sa korčuľovať. - Mám rakovinu v kostiach.
Nemusí to byť práve korčuľovanie...
Myslíte, že ak sa naučím korčuľovať...
- A čo veľryby? - Viete...
Videli ste niekedy veľrybu?
Som príliš mladá a je to nahovno.
Nič som v živote nedokázala.
Ani neviem, čo mám rada alebo čo chcem.
Nikdy som...
Nikdy som ani nemala orgazmus s inou osobou.
A teraz zomriem.
Dobre.
Molly.
Hej.
Máme niečo na zoznam.
„Orgazmus s inou osobou.“
Dobre?
Čo to je?
Mám na sebe rada kúsok kože.
Spýtaj sa jej.
Máte rada kožu?
Rada som zviazaná.
Ruky aj nohy?
S nohami spolu.
Aký je to pocit?
Vďaka, že sa nepýtate, či to bolí.
Je to...
veľmi intenzívne.
Láka vás niečo také?
Mohli by ste začať bádať.
Molly, čaká na vás celý svet.
Ak ho chcete.
Tuším som práve opustila Steva.
Okej.
Lebo s ním nechcem umrieť.
Doriti. Okej.
Chcem umrieť s tebou.
Ale nevadí, ak nemôžeš.
Ak je to priveľa...
Áno. Poďme na to. Umri so mnou.
Ďakujem.
Zlatko.
Ježišikriste!
Cítila som to až v riti! Toto je nemocnica!
- Choďte si trúbiť inde. - Hej, preparkujte to, prosím.
Pane, rozprávam sa s priateľkou, práve opustila manžela.
- Dajte nám chvíľu. - A čo?
- Ježiši! - Chcem ísť domov.
Správam sa vhodne. Som s niekým v nemocnici. Ja tu netrúbim.
- Nekričím na ľudí. - A čo? Preparkujte.
Ja robím to, čo sa v nemocnici robiť má,
- okrem choroby. - Srať na to.
- Idem sám. - Nevstávajte. Preboha!
Seďte. Prepáčte!
Poďme!
Strčte sa! Vy ste to začali! Hovädo!
Nastúp. Rýchlo.
Nastúp.
Poďme.
PODĽA PODCASTU „DYING FOR SEX“ INŠPIROVANÉ ŽIVOTOM MOLLY KOCHANOVEJ
MIESTA A DIALÓGY SÚ VYMYSLENÉ A SLÚŽIA NA DRAMATIZÁCIU.
Preklad titulkov: Ivana Kopisová