Hvad hed han? Bradley? Nej.
Paul? T.J.? Nej, ingen hedder T.J.
Vi var i tyverne, og han kunne ikke holde op med at slikke mig.
Måske var han sulten.
Hold op med at tænke på det. Stop. Vær her med Steve. Hvad sagde han lige?
Jeg er vel feminist?
Jeg er den eneste mand, som de kvindelige redaktører vil arbejde med.
Det er for sindssygt. Journalister kan være monstre.
Arbejder for meget, tjener for lidt. Ved for meget.
- Vi kom vist ud på et sidespor. - Nej, jeg prøver at lave en...
Jeg bliver... forvirret. Det sker, når jeg bliver afbrudt.
Så ja, jeg synes, at det er lidt dobbeltmoralsk.
Molly og jeg har ikke haft et sexliv i årevis.
Siden Mollys brystkræftdiagnose?
Ja. Vi havde ikke ret meget sex, da hun fik kræft, så...
Fordi min skaldede isse fik dig til at tænke på din far.
Men du skal ikke passe mig nu. Jeg er rask.
Du skal bare ville have mig. Vil du ikke nok?
Nu har hun fået lysten tilbage, og så er er jeg skurken,
fordi jeg ikke kan tænde på en kontakt og blive Mr. Sex?
Hvad?
Mr. Sex?
Mr. Sex omtaler nok næppe sig selv som Mr. Sex, hvis han er Mr. Sex.
Nå, men...
Jeg kender min kone. Hun har haft en kompliceret historik med sex.
Og jeg tror faktisk ikke, at det er det, du vil.
Jeg tror, at du er forvirret over, hvad du vil.
Molly, føler du dig forvirret?
- Vil du have sex med Steve? - Have sex, ja.
Pis.
Med Steve.
Men det er ikke et autentisk begær.
- Det er medicinen. - Tamoxifen.
Den forhindrer kræften i at vende tilbage.
En bivirkning er nedsat libido, men Mollys krop er en anomali.
- Hendes er steget. - Ikke en bivirkning.
- Jo, det sagde dr. Pankowitz. - Er dr. Pankowitz din læge, Steve?
- Mollys. - Min.
Jeg lagde min telefon i teknologibakken, som vi skulle.
- Bare sluk den. - Det er hospitalet.
Jeg fik jo tjekket det med hoften. Jeg tager den.
Sæt den på højttaler. Molly, sæt ham på højttaler.
- Hallo? - På højttaler?
- Passer det godt nu? - Ja.
Okay. Jeg har svaret på din biopsi fra hoften, og desværre...
Fuck. Fuck. Fuck. Fuck. Fuck.
Fuck.
GOOD VALUE LIGHTSODAVAND
- Hej, skat. Har du brug for et lift? - Hej.
Føles det sådan at skubbe nogen ud fra en skrænt?
- Undskyld, havde du travlt? - Jeg er på vej til prøver.
Ryger du cigaretter? Er det mentol?
Åh gud, hvem er du? Er du min bøssede kæreste?
Hvad er det her?
Jeg havde jo en smerte i hoften, der ikke ville gå væk.
- Ja. - Det er kræft.
Det er tilbage.
Men du...
- Det er to år siden. - Ja.
Du gjorde alt, hvad lægen sagde. Du tog alle deres piller og...
Det er ikke fair. Jeg vil ikke dø. Jeg er ved at vænne mig til mine nye patter.
Stop. Du dør ikke.
Jo, det gør jeg faktisk. Det har spredt sig til knoglerne.
Det er uhelbredeligt.
Giv mig lige et øjeblik. Det må du undskylde.
- Hey. - Undskyld, jeg...
Det er okay. Det er okay.
Nej, det her bliver værre endnu. Bare lad mig...
Jeg... spøgte bare. Jeg har det fint!
- Har du? - Nej.
- Hvad fanden? - Hvorfor sagde jeg det?
- Hvad fanden? - Jeg klarer ikke det her så godt.
Jeg ved ikke, hvad man gør! Hvordan skal jeg fortælle, at jeg skal dø?
Det her er en dårlig måde at sige det! Undskyld, undskyld, undskyld.
Åh gud. Du ser så godt ud.
Hvis du er ved at dø, hvorfor ser du så så godt ud?
Du stråler indefra.
- Er det din naturlige, indre glød? - Pas.
- Jeg er fucking forvirret. - Er hun fuld?
- Jeg sagde, at jeg er døende. - Jeg er ikke fuld.
- Det er bare følelser. - Hvorfor græder hun så højt?
Det er sådan, jeg græder!
Hun er skuespiller. Hendes følelser ligger i overfladen.
- Forsvind! Væk! - Nej, jeg vil ikke.
Min ven er betalende kunde. Hun købte den fucking underlige sodavand.
- Good Value lightsodavand. - Det er fint.
Men det giver dig ikke ret til at stå foran min butik og skrige som en gal!
Kom ikke herud for at sige til to, der fører en privat samtale...
Se hende.
- Hun er sød. Du er ikke. - Tal ikke om hende!
Ingen frygt. Alt bliver lagt frem. Jeg elsker den kvinde.
Åh gud!
Jeg reagerer normalt,
og det her er en oplevelse, jeg fandeme helst var foruden!
- Så gå ind! - Hvad fan...
Fint.
- Bliv. - Fedt.
Men klap for helvede i! Tak!
- Vi må blive. - Ja, det hørte jeg.
Du skal smage den her sodavand. Eftersmagen er ufattelig ringe.
- Klamt. - Ja, men jeg kan ikke stoppe.
Virkelig dårlig.
- Hvornår fik du besked? - For 20 minutter siden.
- Hvad? - Midt i parterapi.
- Passer det godt nu? - Ja.
Okay. Jeg har svaret på din biopsi fra hoften,
og desværre er det ikke, som vi håbede.
Det føltes ikke virkeligt. Jeg kunne ikke høre, hvad lægen sagde.
Jeg var ikke ked af det. Jeg så bare mig selv som 7-årig, danse.
Og den 7-årige mig var helt vildt led ved mig.
Hun var virkelig en narrøv.
Hun vidste, hvad jeg havde gjort ved mit liv, og var sur over det.
Hun vidste, at Steve ikke rørte mig, og hun blev så trist.
Hun kunne nok se, at jeg har brugt hele mit liv på at frygte det, jeg føler.
Nu var jeg virkelig vred på hende.
Og hun danser virkelig dårligt.
Jeg lagde røret og fortalte det til Steve. Han så på mig med medlidenhed eller...
Det var ikke medlidenhed, men snarere...
Jeg ringer til hospitalet. Vi kommer igennem det her.
Begejstring.
Fucking Steve! Jeg vil skubbe ham ind i en busk.
Når jeg er syg, er alt så enkelt mellem os.
Ja.
Han er plejeren og martyren, og jeg er hans patient.
- Og så rører han ikke ved mig. - Åh gud, kan han ikke se dig?
Hvis han ikke vil røre ved dig, er han ikke rask.
Men jeg... støtter jeres ægteskab. Det gør jeg selvfølgelig.
Jeg stod der og så på ham, og pludselig
fik jeg et minde om en fyr, der slikkede mig, da jeg var i tyverne.
Sagde du lige det?
Jeg havde hans hoved i hænderne. Så livagtigt. Jeg kunne mærke hans hår.
Nogen kom ind, så jeg blev aldrig færdig, men jeg har aldrig haft det bedre.
Og så tænkte jeg: Jeg vil ikke dø uden at opleve den følelse igen.
Og så løb jeg over vejen til denne bodega.
Denne bodega? Løb du fra terapi hertil?
Ja. Det er lige der. Se, det er dr. Anne.
- Åh gud. Hvad siger hun? - Det ved jeg ikke.
- "Er du okay"? - Nej, jeg har det meget dårligt!
Vent. Åh nej, hun henter Steve. Pis. Gem mig.
- Hvad? - Gem mig.
Øjeblik. Jeg tror ikke, at det her er svaret.
Åh nej. Gør noget andet.
- Steve er på vej. - Okay, afsted.
Hvor skal vi hen? Efterlad den.
- Kør ikke! - Sådan. Afsted, afsted.
Godt, han ikke styrter over. Er du okay?
Jeg er større, end jeg troede!
Vent. Lad mig lige tale med dig.
- Kør, Nikki! - Ja.
- Han nærmer sig. - Nikki, nej!
- Jeg har ikke en startknap. - Åh gud!
Det tager jeg mig af om lidt. Den binder. Og så er der lige...
- Hey. Hej! - Hold da op.
- Øjeblik. Kys mig ikke i gulvet lige nu. - Hvad?
- Jeg mener... - Hej, Molly.
- Hej. - Hej.
Undskyld. Jeg så dig ikke. Fortalte Nikki, at hun er flyttet ind?
- Ja. - Vi lever i synd. Og springer ud i det.
Sig det ikke til Bedste i Taiwan.
Dine patter er så afslappende. Som en varm kop te.
Undskyld. Han skal spille Mahlers 6. med filharmonikerne i morgen.
Jeg spiller Mahlers 6.!
Spørg ham aldrig om Mahler, for så hvisker han på en underlig måde.
Siger du, at jeg elsker Mahler?
Bor I allerede sammen? Hvornår ville du fortælle mig det?
- Jeg elsker ham. - Du har lige mødt ham.
- Der er gået tre måneder. Tror jeg. - Er han sød ved dig?
Ja, han er sød ved mig, og jeg er sød ved ham. Det var det her, jeg ville undgå.
- Undskyld. - Bliv ikke mærkelig. Sig, jeg skal skride.
Skrid.
Det er godt. Det er anderledes.
Han dræner ikke min selvtillid eller sælger mine sko på nettet.
Noah er den mest normale fyr, jeg har haft skøn sex med.
Se der. Se.
Du har skøn sex med alle.
Du fik engang en orgasme i metroen, mens du hørte podcast.
- Ja. - Var det true crime?
Jeg tror, det var The Daily.
- Steve har ikke rørt mig i tre år. - Hvad? Nej.
Hvordan er det muligt? Jeg vidste ikke, det var så længe.
Mine patter var fulde af kræft, og efter kemoen havde jeg diarré i et år.
Alligevel. Du er jo dig. Dig.
Det er nok Steve.
Det værste er, at han vil tilgive mig, fordi jeg er hans syge, ukneppelige kone.
Der er ham, der skal redde mig.
Sådan.
Ikke endnu.
Siger du det til Gail?
- Hvad er Noahs wi-fi? - TimpaniTime45. Siger du det til Gail?
Hun er på ferie. Hvad er det for et kodeord?
Hvor er din mor henne?
- Oppe nordpå. - Du lyver.
Ja. Fortæl mere om teaterstykket.
Nej. Hold nu op med det der. Bare tal med mig.
Hvorfor gemmer du dig for Steve?
Hvorfor vil du ikke fortælle din mor det? Hun elsker dig.
- Hun har brug for at vide... - Stop!
Jeg laver suppe.
- Den gode fra æsken? - Jeg ved, hvad du kan lide.
Det er derfor, jeg ikke har ringet så tit.
Det er en stor Shakespeare-opsætning. Det er det her, jeg har håbet at skulle,
lige siden jeg lod, som om jeg ikke var fra New Jersey.
- Rolig. Du skal ikke ringe hver dag. - Nej, det er ikke i orden.
Du har været skønt uberegnelig, siden du var 22.
Jeg bliver bare helt optaget af arbejdet, og...
- Hvordan føles det? - Nej. Fuck det.
Du gør alt for Steve. Du organiserede hans åndssvage bog.
Den blev Pulitzer-finalist.
Ingen købte den, fordi den var så deprimerende.
Klimaforandringer er ikke morsomme.
Jeg kunne ikke skide i en måned bagefter. Jeg var for trist til at skide.
Okay? Det må være Steve.
- Han har skrevet til mig. - Ikke endnu.
- Far, luk op. - Hej, Winter. Hej.
Det her er Winter, Noahs datter. Hun er hos os om onsdagen, og det er så dejligt.
- Winter, det er min veninde, Molly. - Far?
Se min krop. Jeg er bange for hende. Men hun er så sød.
Jeg føler mig så kejtet, men jeg er sej. Jeg er sej.
- Hej! Vent! Du må ikke lukke op. - Okay.
Det er Steve. Det gør vi ikke.
- Var han dig utro? - Nej. Hun vil ikke tale om det.
Min kræft er tilbage, og den er uhelbredelig.
- Åh gud. Det anede jeg ikke. - Det er okay.
Ikke medlidenhedsfjæset.
- Molly? - Jeg lukkede ham ind.
- Undskyld, jeg kommer væltende, men... - Er hun døende?
- Skat, jeg tror ikke... - Lad os gå, Molly.
Han er lækker, når han er vred og iført blazer.
Hvad sker der?
- Kræften er bare uhelbredelig. - Så er hun også døende.
- Hold op med at sige "døende". - Kan vi droppe "døende"?
- Ryger I herinde? - "Ryger I herinde?"
- Stop. - Hvem er de?
- Molly, vi går. - Jeg vil ikke bo med din sære kæreste.
- Nikki er ikke sær. - Jo.
- Det går hurtigt, men jeg elsker hende. - Drikker I også sodavand?
Jeg skal læse til eksamen.
- Jeg magter ikke kræft. - Vi bør tale om det.
Stressende, følelsesmæssig interaktion. Lige, hvad vi har brug for. Kan vi gå nu?
- Du er så skuffet over mig. Så sexet. - Det går ikke lige nu.
Jeg gør altid det forkerte, og du hader det.
Et skønt miljø for dig.
Hej, Steve.
Nikki.
Hospitalet vil have, at du taler med en palliativ plejer efter lægen i morgen.
Som kan hjælpe med de store følelser.
Slut med den. Den kan ikke engang genanvendes.
Jeg laver juice.
Kan du huske, dengang du knaldede mig? Virkelig knaldede mig.
Du tog mig med til fester med dine venner og talte om bøger, jeg ikke havde læst.
Jeg blev usikker og startede et skænderi, så du måtte følge mig hjem.
Lige nu er min prioritet at holde dig i live længst muligt.
Så ingen koffein, ingen sukker, ingen grøn drik.
Vi laver en kostdagbog og faste sengetider.
Molly! Molly!
- Vil du ikke leve længere? - Jeg vil sutte dig af.
Okay.
- Undskyld. - Det er okay.
Det er okay.
Hvad hvis det var sidste gang? Et halvt blowjob, der fik ham til at græde?
Det er okay.
- Det er bare dine patter. - Hvad?
Når jeg rører ved dem, tænker jeg på din mastektomi.
Og så tænker jeg på at miste dig.
- Får mine patter dig til at tænke på død? - Ja.
Jeg forstår det ikke. Hvad går alt det her ud på?
Hvorfor har du behov for at sutte mig af?
Det er bare lidt underligt efter det, der skete.
Undskyld, men dit barndomstraume...
Udtaler du det "trawme"?
- Det... Hvad mener du? - Sig det.
- Trawme. - "Traw-me".
Ja, sådan siger man det.
For helvede! Jeg siger bare, hvad jeg...
Første gang, du fik kræft, blev du retraumatiseret.
Og nu vil dette tilbagefald nok gøre traumet værre.
Du afleder bare. Du afleder, og du kan ikke engang tale om det.
Min mors kæreste tvang mig til at give ham et blowjob, da jeg var syv.
- Sådan. - Du har ikke bearbejdet det.
- Jeg... Hvad betyder det? - Det ved du godt.
Ved man, om man har bearbejdet sin barndom?
Du ved, hvad det betyder.
Jeg har et interview med CNN om ti minutter.
Jeg kunne ikke flytte det.
Hvem er du? Ved du noget som helst om mig?
Mol, kan du finde interviewet med familien med babyen?
Ja.
Var det mig, der forhindrede dig i at kende mig?
Er du sin sidste, jeg ser, før jeg dør?
Giver denne sweater mig en topmave?
Godt. Nå.
Jeg...
Det gør mig ondt.
- Tak, dr. P. - Sig noget.
Det bliver et sejt træk.
Hvornår kan du have en behandlingsplan klar?
- Snart. - Hvad vil du?
Hvad vil du lige nu?
- Tja... - Sig noget. Sig noget.
...muligt, at Molly dropper Tamoxifen?
- Ja. - Bivirkningerne har været slemme.
- Hvilke bivirkninger? - Stop. Det er ikke...
Hvad?
Det skal du ikke... Han er min læge.
- Okay. - Undskyld.
Vi er vist stadig rystede over stadie fire.
- Stop. - Hvad?
- Det er mit liv. Min død. Det er mit. - Okay.
- Måske skulle jeg... - Nej. Bliv bare.
- Prøver du at såre mig? - Nej, det handler ikke om dig.
Det handler om, hvad jeg vil. Hvad jeg føler. Jeg vil gerne føle noget.
Hvad betyder det?
Jeg har ikke brug for det her.
Eller palliativ pleje.
Jeg dør ikke i morgen.
Palliativ pleje handler netop om, hvordan du vil leve med det her.
Jeg kan stå for psykologisk støtte, smertelindring.
Og jeg er her også, når du er aktivt døende.
Jeg ved godt, at det er kikset, men alle har en træskoliste.
Jeg beder patienter om at drømme stort. Bestige et bjerg, spise noget stærkt.
- Stå på rulleskøjter. - Jeg har knoglekræft.
- Så noget andet end rulleskøjter. - Tror du, at hvis jeg lærer...
Hvad med hvaler? Har du nogensinde set en hval?
Jeg er for ung, og det er noget lort, okay?
Jeg har intet udrettet. Jeg ved ikke, hvad jeg kan lide, eller hvad jeg vil.
Jeg har aldrig... fået en orgasme med en anden.
Og nu skal jeg dø.
Godt.
Molly?
Hey.
Så har vi noget til listen.
"Orgasme med en anden."
Ikke?
Hvad er det?
Jeg kan lide at have lidt læder på.
Spørg hende.
Er du til læder?
- Jeg kan lide at blive svinebundet. - På hænder og fødder?
Benene sammen.
Hvordan føles det?
Du spørger ikke om smerte.
Det...
Det er meget intenst.
Er du interesseret i det?
Du kan begynde at udforske.
Molly, der er en hel verden derude. Hvis du vil have den.
Jeg er vist gået fra Steve.
Okay.
Jeg sagde, at jeg ikke vil dø med ham.
Åh, pis. Okay.
Jeg vil dø med dig.
Men det er okay, hvis du ikke kan. Hvis det er for meget at...
Ja, lad os gøre det. Dø med mig. Ja.
Tak.
Søde.
Seriøst?
Jeg kunne mærke det i mit røvhul! Det her er et fucking hospital!
- Dyt et andet sted! - Flyt din bil!
Jeg taler med min veninde, som lige har forladt sin mand.
- Giv mig et fucking sekund! - Tag en tudekiks!
Flyt din bil! Jeg skal hjem.
Jeg er passende. Jeg er med nogen på hospitalet. Jeg dytter ikke.
- Jeg råber ikke. - Nå. Flyt bilen.
- Jeg gør det, folk gør på et hospital. - Fuck det her.
- Jeg flytter den selv. Fuck! - Lad være. Åh gud!
Bare bliv der. Undskyld. Afsted!
Fuck dig! Du begyndte det her, din narrøv!
Bare stig ind. Kom.
Ind med dig.
Kør.
BASERET PÅ PODCASTEN "DYING FOR SEX" OM MOLLY KOCHAN
INSPIRERET AF VIRKELIGE HÆNDELSER
Tekster: Mille Dyre Egegaard