NETFLIX PRESENTERAR
Skynda dig, Gus.
-Jag kommer! -Kom!
-Vänta! Flyg inte iväg! -God morgon, Copi!
God morgon, don Manuel! God morgon, doña Cuca!
-God morgon! -God morgon!
Var försiktiga, ungar!
Var försiktig, Copi!
-Hon är full av energi! -Förlåt. Ursäkta mig.
Här var det ballonger!
Förlåt, herrn!
-Ursäkta mig! -Se upp, flicka lilla!
God morgon, don Viejo.
Hallå, skräpa inte ner!
Se upp, Copi! Du tappar den!
Du tappade den.
Hallå, se dig för!
Oj, förlåt.
Jag kan inte kontrollera den!
-Herregud! -Mina kallingar.
Klipp av snöret.
Gus, klipp av det!
-Hördu, flicka lilla… -Xico!
Bra jobbat, Xico!
Hoppsan!
Aj.
Nana Petra.
Vill du förklara varför don Rodolfos underkläder
flyger över hela stan?
Men det var…
Inga men, Copi.
Vad ska du göra åt den här oredan?
Jag vet!
Vi gör en "challenge".
Du får inte kalla mig sånt, Copi.
Jag sa "challenge", mormor.
Tack och lov.
Jag trodde att du kallade mig "sjalänka",
och det var inte snällt.
Vad blir vår challenge?
Att plocka upp skräpet… tillsammans!
Jag ska gå och mata min ko.
Där ser du. Det är bara du och jag.
Det är inte bara vi, dummer.
Är det inte? Ser du nån annan?
Ja, Xico!
Oj!
Vilken fridfull stad!
Så himla lugn.
Som jag sa förut, mina kära blivande investerare,
är det här projektet en guldgruva.
Vilken överraskning!
Väldigt överraskande.
Men du sa att det fanns mer än bara guld.
Du nämnde också…
Mineraler, naturgas och till och med diamanter.
Och hur ska vi komma åt dessa underverk, om jag får fråga?
Genom att spränga berget med massor av krut och dynamit
och utnyttja gasfyndigheterna genom frackning.
Frackning? Jag har hört talas om det, men…
Vet du inte vad det är?
Nej, han har inte en susning.
Frackning, min bäste herre,
är framtiden!
Det är en simpel process.
Vi borrar 5 000 meter djupt.
Pang!
Vi injicerar marken med några miljoner liter vatten
laddat med metanol, bensen, etylbensen och toluen!
Sen tar vi bort allt som står i vägen.
Och sen gör vi oss av med det vi inte behöver!
Och det är så vi ska ta allt som Moder Jord
så girigt gömmer från oss i sina djup!
Och var ligger det här stället som vi ska investera i?
Det där obetydliga lilla berget
ligger precis… här.
SÄLLSYNTA MINERALER - 4 745 METER HÖGT
Vad är det, kära mor?
Vem har gjort dig upprörd?
Vad är det? Varför ringer klockorna, mormor?
För att don Manuel kallar alla stadsbor till ett möte.
-Nu? -Ja. Det är konstigt.
Copi, var snäll och ge mig sjalen.
Xico…
Xico!
Skynda dig, innan det börjar regna!
Kära stadsbor i San Jaime de las Jaibas,
jag har kallat hit er
för att ge er goda nyheter.
Vår älskade lilla stad
ska äntligen få se lite framsteg.
Vad spännande, verkligen.
Ända sedan ni först valde mig till San Jaime de las Jaibas borgmästare,
mina kära San Jaiminos de las Jaibaseños,
har det enda jag har gjort varit att jobba för välståndet
i vår älskade… Inte bara älskade, utan djupt älskade stad.
Hallå, frun.
…sann solidaritet…
Varför har stadens namn ordet "jaibas" i sig?
För att "jaibas" betyder "krabbor", och för många år sen
låg all denna mark under havet.
När? För 20 år sen?
Nej, din oförskämda unge.
Det var flera miljoner år sen.
Flera miljoner?
Hur gammal var du då?
Därför är det dags för rikedomen som har varit dold i berget så länge
att bli vår.
Va?
Vad i hela friden pratar du om, Manuel?
Berget är redan vårt.
Och det är vår största rikedom.
Ja, nana Petra, visst.
Men problemet är att berget är
fullt av guld!
Det kan vara bra att ha, va?
Och dessa eleganta herrar
har kommit för att hjälpa oss utnyttja bergets rikedom.
Kom ihåg att den är vår, men nu kan vi få ännu mer av den.
Vad säger ni?
Jag har inget emot lite guld.
Inte jag heller.
Jag kan äntligen bygga linbanan jag drömt om.
Vad är det med er allihop?
Hur vågar ni ens överväga det?
Hör på, farmor,
om du vill representera oppositionen kan du dra till kongressen.
Och du kan dra åt…
Mormor!
Hur lång tid tar det att få ut guldet?
Det tar bara några veckor,
mina kära och högt skattade "jamaicaner".
San Jaiminos de las Jaibaseños.
Sak samma.
Hur mycket skulle var och en få?
Vi måste göra några beräkningar,
öka variablerna, minska de viktade elementen,
lägga till riskprocenten
och dela det med numret du tänkte på.
Jag kan föreställa mig själv helt uppsnofsad, Policarpo!
Och hur tänker ni ta allt det där ur vårt berg?
Det är enkelt, min kära gråhåriga dam.
Vi använder frackning!
Vänta lite.
Jag har läst mycket om frackning, och det är inte alls bra.
Oroa dig inte. Det är inte så illa heller.
Processen är faktiskt ganska miljövänlig.
Det värsta det kan göra är att förstöra era grödor,
förgifta er boskap
och orsaka några jordbävningar.
Nu fattar jag inte.
Men väldigt milda såna…
Kom bara ihåg, mina "jalapeños"…
San Jaiminos de las Jaibaseños.
Kom bara ihåg att det finns två typer av människor i världen:
de som får allt de vill ha
och de som aldrig ens vågar försöka.
Jag vet vad jag vill ha.
Men kom ihåg, min kära San Jaiminos de las Jaibaseños,
att det var jag som kläckte denna utmärkta idé.
Så när jag kandiderar till statsguvernör
ska ni inte glömma er älskade…
Jag menar,
djupt älskade Manuel.
-Länge leve Manuel! -Don Manuel!
Du är bäst!
Länge leve rock'n'roll!
Om du ser efter våra intressen,
ser vi efter dina som om de vore våra egna.
Vänta!
Vänta! Ni vet inte vad…
Don Viejo!
Vi måste prata.
Min kära Petra, inte nu.
Ser du inte hur gammal, stel och grå jag är?
Jag borde nog gå hem och vila lite,
för jag har jobbat hela dagen.
Cuca, hjälp mig.
Jag ber dig.
Och förstöra min sons chans att bli delstatens guvernör
över ett fjuttigt berg?
Petra… Alltid lika idealistisk.
Kom. Vi har andra vägar, men vi måste öppna dem.
Eller hur, Xico?
Vägar? Öppna dem?
Kom nu. Jag väntar på dig!
Berätta genast, min kära Manuel,
vad det är för galenskap du planerar?
Vad kan man säga, mamma? Mamma, min älskade mamma.
Säg bara att du inte tänker spränga berget som de där männen sa.
Mamma! Det skulle jag aldrig, mamma!
De krafsar bara lite i det, lite här, lite där.
Ingen kommer ens att märka det.
Kan du ge mig ditt ord som den snälla pojken du är?
Har jag nånsin ljugit för dig, mamma?
Jag? Du känner mig, mamma.
Okej. I så fall kan jag sova lugnt.
God natt, mamma, må du vila…
…i frid.
Mormor, vilka vägar pratade du om?
Varför måste vi öppna vägarna?
Och en sak till,
varför pratar du med berget som om det vore en person?
Jag har sett dig göra det många gånger.
Copi, jag är gammal och trött.
Kan vi gå och lägga oss?
Ser du, Xico?
Ännu en fråga utan svar.
Vad säger du?
Att du döljer saker för mig när du känner för det.
Copi, en dag kommer du att förstå, det lovar jag.
Jo, säkert.
Precis som jag en dag kommer att förstå
varför min mamma åkte och aldrig kom tillbaka.
Ge henne tid, Xico.
Ge henne tid.
Copi!
Gus, vad gör du här?
Jag steg upp tidigt för att gå till skolan.
Kom igen. Det är ju lov.
Okej. Jag hörde nåt och tittade ut genom fönstret.
-Och gissa vad? Jag såg nana Petra… -Nana Petra!
-Jag tappade bort henne på grund av dig. -Va? Hur är det mitt fel?
Kom igen.
Don Viejo.
Lösenordet?
Det är Petra. Öppna.
Har man sett!
Tjena, snygging!
Lägg av, don Viejo.
Jag är inte på humör för dina dumheter.
Berget är i fara.
Vår kära mor?
Du vet att det alltid finns nån ond och girig där ute.
Men den sista gången det var i fara var när din…
Vi måste öppna vägarna igen, återförena de tre stenarna
och hitta budbäraren.
Min kära Petra, man är bara så gammal som man känner sig,
men vi är för gamla för det här.
Men vi är stenarnas väktare, don Viejo.
-Vad pratar de om? -Stenarna är inga problem.
Visst.
Förutsatt att hon är villig att förena sin sten med våra.
Vad gäller vägarna, om du ursäktar mig, så är det bara du som kan öppna dem.
Men när det gäller att hitta budbäraren
kan jag inte vara med.
Om det behövs, går jag in i berget för att hitta honom.
Du vet väl vad det betyder, min kära Petra?
Du kommer att sluta som din dotter Lupita.
Berget tog henne,
och berget
har henne.
Vi måste göra nåt.
Du vet att jag är med,
men jag vet inte om hon kommer att vara det.
Copi, vad menar de med din mamma… Copi!
Xico, skynda dig!
Vi ska snart påbörja den största utgrävningen nånsin.
Vi måste bara komma till stället som fungerar som vår verksamhetscentral.
Och det är…
Ett ställe ingen bryr sig om.
Petra.
Cuca.
Vad gör ni vid min dörr?
Jag kanske gick vilse
och hamnade i helvetet.
Varför tvättar du dig aldrig?
Och varför stryker du inte…
Det räcker!
Ditt ansikte, alltså.
Vi är stenarnas väktare.
Än sen?
Det måste finnas harmoni mellan oss för att förena stenarna.
Inget jag äger kommer i närheten av honom.
Berget är i fara.
Du vet det.
Måste jag påminna dig om vems fel det är.
Vi behöver din, Cuca.
Jag har ju redan sagt det.
Min lilla Manuels politiska ambitioner är viktigare än…
Nana Petra, Copi är borta!
Hon gick till berget!
Va? Varför då?
För att leta efter sin mamma!
Vad ser du, vovven?
Vad säger du, gosse?
Vi hörde dig och don Viejo prata.
Han sa att din dotter är fast i berget,
och innan jag hann säga nåt sprang Copi iväg med Xico.
Cuca, din sten.
Jag har redan förlorat min dotter. Jag tänker inte förlora mitt barnbarn med.
Ge mig din sten. Kom igen, skynda dig.
Äntligen.
Du är inte så tuff trots allt, va?
Är det en trilobit?
Ja.
Från när San Jaime de las Jaibas
låg under havet.
Och?
Den enda som kan åkalla dem så att de gör vad de måste är budbäraren.
Jag ska hitta honom.
Petra,
du vet att du inte kommer till mitten av berget levande.
Du är för gammal, min kära Petra.
Men nån måste ta dit stenarna.
Jag går.
Copi och Xico är mina vänner.
Nej, Gus.
Det är för farligt.
Men utan stenen hittar de inte vägen, eller hur?
Först måste vi ta stenen till budbäraren.
Oroa dig inte, nana Petra.
Jag fixar det.
Gus, vänta!
Oroa dig inte, min kära Petra.
Barnen är starka.
Du kan hjälpa dem på ditt eget sätt.
Genom att öppna vägarna för dem.
Historien upprepar sig.
Mor, mitt berg,
jag ber dig att öppna dina vägar
och låta ungarna leta efter budbäraren i dig.
De kommer till dig med kärlek och respekt.
Vaka över dem, såsom vi vakar över dig.
Ingången till berget måste vara här nånstans.
Det är den enda vägen.
Vad är det?
Xico, är du kall?
Du är blå!
Ni vill bergets ingång hitta, ni har tur, jag vet hur.
Men ni skulle bara våga att lura mig. Ditt namn är Copi, och Xico är du.
Tillåt mig presentera mig själv.
Tochtli är mitt namn, jag är en kanin.
Och försöker ni tysta mig, då är ni allt ohyfsade svin.
Är du en kanin… som pratar?
Och rimmar.
Kan du också prata, Xico?
Kan jag prata? Ja, det kan jag!
Precis som du. Men jag gör ingen grej av det.
Det är kul att kunna höra dig, kompis.
Ingen mörk magi lurar här.
Din persona, som är nyfiken, har lett dig hit – jo, jag svär –
till det du sökt efter.
Jag förstår ingenting.
Jag letar efter min mamma. Hon är fast i berget.
Sätt fart! Kvinnan har kallat hit mig för att öppna vägar!
Uppfyllda öden hägrar, vilken underbar dag!
Vänta. Jag kommer med.
Vad gör du här?
Här. Nana Petra bad mig ge dig det här.
Maskinerna är på väg. Budbäraren är den enda som kan hjälpa oss.
Han kan säkert berätta var min mamma är.
Det är ste…
Stenarna?
Ja, stenarna!
Hjälp, en talande kanin!
-Han rimmar till på det. -Va? Kan du också prata?
Skynda, skynda!
Detta är vägen, det finns bara en!
Och står ni här och sölar, är den borta snart igen!
-Kommer du inte, Tochtli? -Min vän, jag är kanin, inte en reptil.
Jag är för klok, snabb och gracil.
Till månen nu jag far, när ni tre vägen tar!
-Den stängs. -Spring, då!
Wow!
Wow, var är vi?
Inuti berget.
Jag vet, Xico.
Förlåt, jag är inte van vid att du pratar.
Xico, du är grön!
Oroa dig inte. Det måste vara ljuset här inne.
Det är lite udda.
Stanna där ni är.
Vilka är ni?
-Vem var det? -Trädet.
-Trädet? -Trädet?
Det är bäst att ni börjar vänja er vid det här.
Du är inte gjord av sten som alla andra träd.
Egentligen är jag den enda som inte har blivit till sten.
Är det vad som hände de andra?
De dör, sakta men säkert.
Alla träden förvandlas till sten.
Och ju närmare maskinerna närmar sig för att förstöra skogen,
desto mer hotade känner de sig.
Vilken smart hund.
Señor Träd, jag letar efter min mamma.
-Och budbäraren. -Vi har de här stenarna.
Jaså.
Där ser man.
Jag trodde inte att nån skulle komma tillbaka så snart.
Välkomna, bärarna av stenarna.
-Vad är det? -Gråter du?
Det finns en tid för tårar
och en tid för skratt.
Nu gråter vi,
men tack vare er ankomst kanske vi skrattar igen.
Här. När du hittat budbäraren
säger han vad du ska göra med dem.
För att hitta…
Åh, nej! De är här.
Inte igen! Nej.
Spring!
Ni slösar då ingen tid.
Det finns tre saker man inte får slösa.
-Tid. -Makt.
Och pengar.
Välkommen till framtiden,
min kära och högt skattade knubbiga vän.
Åh, nana Petra.
Jag hittar inte Gus nånstans.
Jag tänkte att han kanske är med Copi.
Carmen, vi måste prata.
Det var en allvarlig skakning, kompisar.
Hur är läget? Vad händer?
Vad glor ni på? Är jag så ful?
Du ser hemsk ut.
Håll tyst.
Du ser ut som en råtta.
Håll tyst, sa jag!
Han är en pungråtta.
Jag är Tlacuache, och stolt över det!
Lystring, mina damer och herrar.
Låt mig presentera… Tlacuache,
det fantastiska mexikanska pungdjuret.
Ingen kopia, ingen fejk.
Komplett med kal svans och påse på magen.
Det är alltid bra att ha.
Titta! Köp den nu! Ta hem en alldeles egen Tlacuache!
Och kom ihåg: om den är gjord i Mexiko, så är den välgjord.
Oj, förlåt. En gång försäljare, alltid försäljare.
Säg mig, kompisar. Vad gör ni här?
Vi är här för att hitta budbäraren.
Och min mamma.
-Med de här stenarna. -Och dessa tårar från trädet.
Oj!
Ni är väl förberedda.
Åh, de berömda stenarna som hittar varandra.
Tårar från Ahuehuete-trädet.
Bra mot det onda ögat.
Och en hund, en xoloitzcuintle.
-En lila. -Lila?
Är jag lila nu?
Vet ni vad, gänget?
Bäst att ni går in.
Det kommer att bli tufft här ute.
Dessutom verkar väggarna ha öron här.
Gå in, ungdomar.
Hur kunde du låta det här hända, nana Petra?
Jag kunde inte undvika det.
Du kunde inte undvika det?
De är bara barn.
Och vad är det för strunt du pratar?
Jag ber dig inte att förstå, Carmen.
Jag ber dig att lita på mig.
Du skickade min son och ditt barnbarn dit!
Jag kan inte fatta det, nana Petra!
Särskilt efter det som hände din svärson Juan och Lupita!
Visa lite medkänsla för guds skull, Carmen.
Jag är ledsen, don Viejo.
Tror du att de där företagen tvekar att förstöra nåt?
De förstör vad som helst för pengar.
De förstör hela samhällen.
De dödar folk!
Men vi har slagit dem förut, Carmen.
Alltid, genom alla dessa år.
Men nana Petra, de är beväpnade och villiga att göra vad som helst!
Måste jag påminna dig?
Juan och Lupita är döda.
Vart är du på väg, Carmen?
Ni kan stanna här och prata strunt.
Budbärare, väktare, magiska stenar…
Jag ska leta efter min son och Copi.
Vad gör vi nu, Petra?
Vad menar du, don Viejo?
Vi följer efter henne, förstås. Hon kan inte gå ensam.
De modiga rycker fram och dör.
Fegisar stannar kvar och överlever.
Och det finns inte många av oss kvar.
Kom igen. Jag tänker inte vänta på att du ska babbla klart.
Stig på. Känn er som hemma, gänget.
Vill ni se mina skatter?
Se er omkring.
Förlåt, hörni. Jag städar inte ofta.
Man får inte bra betalt som schaman.
Den här stöveln gick genom hela öknen.
Den här hatten flög från Afrika.
En lat pojkes dagbok.
De här underkläderna…
…om de ändå kunde prata.
Den lilla vovven blev allvarlig nu!
Kom igen, mannen. Titta inte på mig så där.
Jag vet att jag är ful som bara den, men vet ni vem jag är?
Den mexikanska Prometheus, gänget.
Det var jag som stal elden från gudarna för att ge den till människan.
Det är sant. Jag stal den med min svans.
Det är därför den är bränd. Titta.
Och därför samlar jag fortfarande på saker.
Vanans makt.
Du då, kompis? Du vet väl vem du är?
-Ja, jag är Xico. -Ja…
Och jag är en xoloitzcuintle.
Du har ingen aning om vem du är, va?
Hör på, jag ska vara ärlig mot dig och berätta vem du är.
Ta en titt, grabben.
Det här är du.
Du tillhör en gammal ras, kompis.
Det var Xólotl,
skymningens gud,
aftonstjärnan och underjordens mästare, som skapade dig.
Fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-farfars-fader
Xólotl skapade dig av en sticka från livets ben.
Det är därför du är så spinkig.
Hördu!
Fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-farfars-fader
Det är lugnt.
Du är magisk.
Och du är en helare.
Följeslagare till de levande under solen
och de döda i mörkret.
Fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-farfars-fader
Jag?
Fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-fa-farfars-fader
Och det var så du kom till jorden
För att utföra ditt stora uppdrag!
Så du är min magiska väktare, lilla vovven.
Hallå där!
Vad menar du med "liten"?
Han är ingen fransk pudel, kompis.
Han är en xoloitzcuintle, tjejen.
Så visa lite respekt
för den som hjälper dig att korsa Mictlán när du kolar vippen.
Vilket, förstås, är långt in i framtiden, va?
Tack för att du försvarade mig, men vi har bråttom.
Säg vilken väg vi ska ta.
Det beror på, bror.
Ska ni in eller ut?
Ska ni upp?
Eller ner?
Vi letar efter budbäraren.
Vi letar efter min mamma.
Vi kan väl leta efter båda?
Hör här, era småglin.
Finns det en budbärare?
Ja.
Men ni måste gå en lång väg för att hitta honom.
En väldigt lång väg.
Mot bergets inre.
Det är som att gå till universums mittpunkt.
Det finns en kvinna.
Ja!
Men jag vet inte om hon är din mamma. Jag varnar dig.
Hur kommer vi dit?
Ni måste gå långt.
Väldigt långt.
Mot bergets inre.
Det är som att gå till universums mittpunkt.
Till samma ställe?
Klart som korvspad.
Men varför så mystisk?
Det låter coolare.
Med mer sväng, mer produktionsvärde.
Fattar du?
-Vad är det där? -De spränger berget i bitar.
-Hur vet du det? -Han är magisk.
-Tlacuache! -Är han död?
Nej, det är bara nåt de gör.
Pungråttor låtsas vara döda när de är i fara.
Schas!
Och nu då? Vart ska vi, gänget?
Prata inte så där. Allvarligt.
Du låter som Tlacuache.
Och du låter som doña Cuca, alltid så prydlig och korrekt.
-Hördu! -Hallå, vi ska ditåt!
Ingenjör Frevler, mina kära partner,
jag menar, mina käraste partner, vi har ett problem.
Den gråhåriga kvinnan är envis.
Jag visste väl det.
I den här staden bestämmer jag.
Om hon bråkar, griper jag henne för att försöka stoppa utvecklingen.
Bara så där.
Säg mig, gamla dam, vad är det nu?
Vilken del av "respektera vårt heliga berg" fattar du inte?
Vi kan förhandla, min kära dam.
Säg ditt pris.
Vi vill att du slutar motstå att vi utvinner bergets rikedomar.
Mitt pris? Jag är ingen kvast.
Frun, vad min partner här menade är
att du är en influencer i din stad.
Hördu, förolämpa inte damen.
Hon har min yttersta respekt.
Det jag menar är att du har inflytande över folk.
Och om frun ger efter, kommer ingen att motsätta oss.
Don Manuel, du bestämmer ju här.
Du kan inte tillåta det här.
Jag är rädd för att den som bestämmer redan har bestämt sig.
Vi ska berätta för alla, don Manuel.
Och vi ska stämma er för att ni förstör våra naturresurser.
Fortsätt med frackningen och dynamiten.
Det finns två barn i berget!
Du ljuger.
Nej, jag svär.
-Du ljuger. -Nej.
-Säg sanningen! -Det är sant!
-Jag tror dig inte. -Du måste.
Kom igen, försök hårdare!
-Vad mer kan jag säga? -Sanningen!
Det finns två barn där inne, och en av dem är min son!
Manuel! Gus och Copi är inne i berget.
Gus och Copi?
Och Xico.
Jag ska försöka fördröja utgrävningen.
Vad sa du? Tala högre.
Jag övertygar dem att fördröja stämningen.
Fegis!
Nej, jag är ledsen, nana Petra,
men idag gick du för långt.
Sa jag "för långt"? Alldeles för långt!
Du har alltid varit bra på att snacka, Manuel.
Vi får se om du är lika vältalig
när Copi och Gus fortsätter vara försvunna.
Det är en helt annan historia.
Det ni gjorde idag kallas att ringakta myndigheten.
Men barnens säkerhet är i mina händer.
En räddningspatrull genomsöker området.
En väldigt grundlig genomsökning av området.
Du förstår bara inte, Manuel.
Det har du aldrig gjort.
Kom igen, Gus!
Jag kan inte gå längre. Det är för varmt.
Vi är i en öken.
Ja, men inne i ett berg?
Se upp! Bakom dig!
Vem är du? Varför förföljer du oss?
Jag är Xappan.
Vart är ni på väg?
Berätta innan jag dödar er.
Vi letar efter min mamma!
Vi är på uppdrag!
Och vi ska rädda berget med stenarna!
Stenarna!
Det här berget gjordes av gudarna.
Det måste förstöras.
Gudarna måste betala för sitt förräderi.
Spring!
Xico, du var väldigt modig.
Oj!
Såg du det där? Nu är han orange.
Jag vet.
Din hund är radioaktiv.
Jag sa ju att Xico är magisk.
Du vet väl att jag kan höra dig?
Kom igen, vi måste dricka vatten om vi vill fortsätta!
Jag är helt slut.
Det är nåt…
…som inte stämmer.
Copi!
Hämnd!
Nana Petra.
Min kära Petra.
Min lilla flicka.
Nej, Copi!
Det finns inget du kan göra.
Jag har ont i bröstet.
Och jag känner mig yr.
Xico, hon har hög feber.
Du klarar dig, Copi, jag lovar.
Vi måste göra nåt, men vad?
Ta hand om henne. Jag hittar budbäraren. Han kan säkert bota Copi.
HÄKTE
Nana Petra.
Carmen…
Det var som om…
Petra Padilla, Espiridión García, Carmen López.
Ni får gå.
Nån har betalat er borgen.
Men vem?
Petra.
Cuca.
Vad fick dig att ändra dig?
Om vi inte vet rätt från fel i vår ålder…
Vi har mycket att göra. Skynda er!
Fort! Vi måste varna stadsborna om de här skurkarnas ondskefulla avsikter!
Kom igen!
Okej!
TILLBAKA OM 10 MINUTER
Xico…
Vi är redo att börja fracka!
Det här är ögonblicket vi alla har väntat på.
Ögonblicket då flera miljoner liter metanol och etylbensen
kommer att smälta berget
så att borrarna kan bryta igenom det
som en varm kniv genom smör.
Ingenjör Frevler, du sa aldrig att de skulle använda så mycket dynamit.
Ärligt talat, min käre vän, bryr jag mig inte.
-Här borta! -Försvinn! Ni är inte välkomna.
Övernaturliga andar!
Andar finns inte!
Herrn!
Vi protesterar!
Är du säker? För…
Förbered er på injektering!
Injekterar!
Copi…
Jag har svikit dig, min lilla flicka.
Xico…
Vakna, Xico.
Din resa är inte över.
Jag känner igen den där rösten.
Det var jag som kallade dig, Xico.
Jag bad dig komma hit.
Copi, då? Jag måste hjälpa henne!
Du måste hjälpa oss först.
Jag har sett dig förut.
Du är…
Ja, Copi är min dotter.
Lupita!
"Lupita."
Det var länge sen jag hörde mitt namn.
Vad gör du här? Varför stack du?
Jag stack inte, Xico.
Jag stack aldrig.
Jag har varit här som säkerhet, men det kommer alltid folk tillbaka.
Med sina maskiner, vapen och oförbätterliga ambition
som för död och förstörelse med sig.
Stick härifrån!
Vi vill inte ha er här!
Stick!
Juan!
Nej!
Juan!
Lupita,
ta hand om vår lilla Copi.
Det här får inte hända igen.
Människor kommer att försöka förstöra berget igen.
Jag måste gå.
För hennes och alla andras skull.
Jag stannar med dig och skyddar berget.
Så Copis pappa dödades?
Ja, för att han försvarade berget.
Och nu…
Hände allt det här för att jag inte hittade budbäraren?
Nej, Xico.
Det du ser är framtiden.
Det som väntar världen om du inte fullgör ditt uppdrag.
Men jag är bara en hund.
Och dessutom är jag tanig och liten.
Du är mycket mer än så.
Jag?
Du måste skynda dig till Copi och Gus.
Men jag vet inte hur jag ska rädda henne.
Tårarna, Xico.
Men framför allt är lösningen inuti dig.
Inom dig.
Men hur ska jag ta mig upp dit?
Snälla, hjälp mig att rädda Copi.
-Följer du inte med mig? -Det är inte upp till mig.
Ta hand om Copi.
Ta alltid hand om henne, Xico.
Vi måste skynda oss innan det är för sent.
Jag vet nån som kan hjälpa oss.
Åh, nej! Nu räcker det, bror!
Tlacuache, vi behöver dig!
Xico! Du skrämde mig, mannen!
Självklart, mannen. Jag är här för dig.
Håll ut, Copi. Kom igen.
Kom igen, drick lite vatten.
Dynamiten är klar!
Kom igen, flytta maskinerna!
Kom igen!
Skynda er!
Vad väntar ni på? Till höger!
Till höger! Så där ja.
Så ja!
-Fortsätt. Sluta inte! -Kom igen!
Du måste tro, Carmen.
Ett mirakel kan fortfarande inträffa.
Varför dröjer de så?
Du är min största besvikelse.
Jag vill att du ska veta det.
För vårt berg!
Ja!
Du ska få vad du…
Copi behöver dig.
Xappan förgiftade henne.
Vi har Ahuehuetes tårar.
Titta, berget dör.
Xico.
Tårarna, fort!
Visst, här är de.
Och nu?
Vänta. Huvudingrediensen saknas.
Xico?
Copi, du mår bra!
Ja!
Mer syra!
Du överlevde.
Nu ska jag ta kål på er allihop!
Xico!
Nej!
Venado Azul!
Det är för sent, va?
Nej.
Det är inte för sent än.
Vi kan fortfarande hitta budbäraren.
Vi gjorde allt vi kunde för att hitta honom.
Och vi kunde inte hitta min mamma heller.
Vi misslyckades med allt.
Ert uppdrag var inte att hitta budbäraren.
Det var att följa med honom
så att han kunde hitta sig själv.
Jag?
Inta din rätta plats i den här berättelsen, Xico,
och slutför ditt uppdrag.
Stenarna, nu! Det är dags!
De gjorde det!
De gjorde det, don Viejo!
Naturen reagerar!
Berget…
Döda dem!
Spring!
Våga inte rymma, era lakejer! Kom tillbaka!
Stanna! Vart tror ni att ni är på väg?
Jag betalar er väl för det här!
Kom tillbaka med detsamma!
Vad är det här?
Vad händer?
Släpp mig! Jag är en storpamp!
En stor storpamp!
Insekt!
Era insekter!
-Jag är miljonä… -Nej!
Dö, ditt jäkla berg!
Du slår mig aldrig!
Nedriga bybor!
Jag fruktar ingen,
och det är det som gör mig så mäktig!
Ta skydd!
Nej!
Idag har människan återigen hotat vår känsliga balans.
Bara de modigaste människornas handlingar har lyckats rädda oss.
Vi måste hedra dessa ungdomars mod.
Nana Petra!
Copi!
De som betedde sig illa fick sitt straff.
De som agerade modigt har fått sin belöning.
Och vi har alla lärt oss en läxa.
Men en person har inte betalat för sina missdåd.
Du förrådde ditt eget folk och marken som har gett dig mat och skydd.
Din son förtjänar att straffas.
Snälla, straffa honom inte.
Han har förrått dig, en stenarnas väktare.
Det var jag som inte lyckades lära min son vad som är rätt att göra.
Lupita?
Mamma?
Mamma!
Xico.
Kom, och ta din plats hos oss, lys i skyn likt ett stjärnebloss!
Kom.
Xico!
Kom hit, kompis.
Med stolthet kan jag säga att du har segrat, Xico, min vän.
För idag har kärleken och vänskap besegrat ondskan återigen.
De klarade det!
Den som lyssnar på naturen lär sig se i mörkret.
Och bara den som kan se i mörkret
kommer att hitta sin väg till ljuset.
Xolo, xolo, xoloitzcuintle
Xico, Xico, Mexiko
Vi delar det här landet Som tillhör dig och mig
Xolo, xolo, xoloitzcuintle
Xico, Xico, Mexiko
Vart du än går för du fredens frö med dig
Jag ska berätta en magisk historia
Om en hund som var ett husdjur Under aztekernas tid
Ända sen dess har han varit En trogen, oskiljbar vän
Bortom det här livet ledde han oss
Och under all denna tid har hans ande
Följt vårt folk på vägen
Det är därför han är här för dig
För att ha kul, för att fantisera
Xolo, xolo, xoloitzcuintle
Xico, Xico, Mexiko
Han gillar att gå över gränser Glädja våra hjärtan
Xolo, xolo, xoloitzcuintle
Xico, Xico, Mexiko
Och ta våra idéer till resten av världen
Xolo, xolo, xoloitzcuintle
Xico, Xico, Mexiko
Vi delar det här landet Som tillhör dig och mig
Xolo, xolo, xoloitzcuintle
Xico, Xico, Mexiko
Vart du än går för du fredens frö med dig
Jag ska berätta en magisk historia
Om en hund som var ett husdjur Under aztekernas tid
Och under all denna tid har hans ande
Följt vårt folk på vägen
Det är därför han är här för dig
För att ha kul…
TACKSÄGELSE
Vi tackar Moder Jord för inspirationen hon ger oss
samt våra förfäder, föräldrar, mor- och farföräldrar och livet
för att vi fått möjligheten att se med våra hjärtans ögon.
Undertexter: Borgir Ahlström